Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/109/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І. 
Категорія - 124  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах –захисника – адвоката Антонова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2021 року, якою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого в АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 06.11.2020 року, о 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номер НОМЕР_1 , по бульвару Шевченка в м. Черкаси, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом, був неуважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Виключити з постанови суду вказівку про те, що автомобіль ГАЗ НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген державний номер НОМЕР_3 в результаті чого автомобілі зазнали пошкодження. Свої вимоги обґрунтував тим, що копію повного тексту постанови у вказаній справі отримав в канцелярії місцевого суду лише 19.02.2021, про що власноручно розписався у матеріалах справи, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2021 у справі № 404/7503/20 є поважними і дають підстави для поновлення такого строку в порядку ч. 2 ст. 294 КУпАП. Суд першої інстанції, не допитавши очевидця ДТП та інших свідків, зокрема його дружину, яка була того дня разом з ним в автомобілі, взяв до уваги лише пояснення потерпілого і свідка ДТП та протокол про адміністративне правопорушення, в яких допущені розходження, оскільки вказані різні транспортні пригоди, як-то зіткнення і наїзд, та дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім цього, відповідно до схеми місця ДТП, на автомобілі, яким він керував, не зафіксовані пошкодження, схему ДТП, як водій не підписував, а тому, не зміг надати свої зауваження, відтак, вважає, що в його діях також відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом першої інстанції взагалі не з`ясовано, чи інший учасник ДТП здійснив паркування свого автомобіля біля ТРЦ «Любава» відповідно до правил стоянки, чи не перешкоджає він безперешкодно проїзду та паркування інших транспортних засобів, як того вимагає п. 1.4 ПДР України. Водночас, наданий до суду диск з відеозаписом не містить зафіксованого моменту порушення Правил дорожнього руху. Звертає увагу, що на схемі ДТП відображено зовсім іншу відеокамеру, тобто положення, яка нібито зафіксувала момент правопорушення. До того ж в порушення вимог ст. 283 КУпАП, у постанові Інспектора поліції не міститься технічний запис, яким здійснено відеозапис.
       Вважає, що цей відеозапис з камери спостереження його винуватість не доводить, як визнає суд першої інстанції, а навпаки, відкидає, що будь-якого наїзду з іншими транспортними засобами не допускав, оскільки на відеозапису лише зафіксовано як він здійснював розворот біля припаркованих автомобілів. Вважає, що зазначене фіксування не підтверджує вчинення ним адміністративного правопорушення, так як з нього не можливо встановити момент зіткнення автомобілів, хто саме керував транспортним засобом, оскільки візуально можна побачити як керований ним автомобіль лише розвертається і виїжджає з парковки та продовжує рух. Будь-яких підозрілих деталей, які б вказували на наявність дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з відеозапису не встановлено. Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах адміністративної справи містяться: схема місця ДТП з відображенням лише розташування автомобіля потерпілого без зазначення: механізму утворення пошкоджень та розташування і напрямок руху транспортного засобу під керуванням правопорушника, кількості учасників ДТП та транспортних засобів; пояснення потерпілого, який особисто не бачив момент зіткнення та пошкодження його автомобіля зіславшись на свідка ОСОБА_2 , який бачив момент ДТП; пояснення свідка ОСОБА_2 , які зводяться до того, що він був очевидцем того, що водій «ГАЗ» під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» та з місця пригоди поїхав. Факт дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якого автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, нічим об`єктивно не підтверджується. В матеріалах справи відсутній протокол (акт) огляду пошкоджених транспортних засобів, не здійснено фото фіксацію пошкоджень обох автомобілів, оскільки при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди проводиться огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, які б відповідали пошкодженням автомобілю якому завдано шкоду, тобто встановлення причетності вказаного автомобіля до транспортної пригоди, немає причино – наслідковий зв`язок між моїми діями та недотриманням безпеки дорожнього руху за порушення п.п. 2.3 (б), 10.9 ПДР України. Схема місця ДТП повинна бути оформлена згідно вимог Інструкції. Поряд з тим, схему ДТП оформлено без дотриманням вимог відомчої Інструкції на місці пригоди і вона не підтверджена його підписом, як водієм транспортного засобу, а суд не вжив заходів на усунення вказаних недоліків: не узгоджуються місце ДТП, відповідно до якого помітних пошкоджень автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 ., не зафіксовано, натомість суд першої інстанції, не врахував таких істотних упущень, що призвело до передчасного висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. До того ж зі схеми ДТП не вбачається, що вона складена до протоколу від 30.11.2020 відносно, ОСОБА_1 . Суд першої інстанції не врахував важливих обставин - у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 149592 від 30.11.2020, згідно записів у якому очевидець обставин ДТП ОСОБА_2 , як свідок не вписаний. Таким чином, письмові докази, які покладені в основу постанови суду про визнання його винним у вчиненні правопорушення основані на припущеннях. Отже, постанова суду не відповідає вимогам ст. 280 та 283 КУпАП відповідно до яких при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Судове засідання 29.01.2021 про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення в цей день відбулося без його участі, хоча звернувся з клопотанням про поважні причини неявки до Кіровського районного суду м. Кіровограда та просив відкласти на інший день. Відтак, був позбавлений можливості надати свої додаткові пояснення по суті адміністративного правопорушення, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 7 КУпАП. Це потягло за собою порушення гарантованого права на судовий захист та справедливий суд, що є недопустимим.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши  ОСОБА_1 та в його інтересах захисника – адвоката Антонова А.А., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне провадження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 29.01.2021 року не був присутнім при розгляді даної адміністративної справи районним судом (а.с.26), а постанову отримав 17.02.2021 року згідно заяви про видачу копії постанови (а. с. 29).
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню. 

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно до п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до п. 10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно в зазначений у протоколі час на автомобілі «ГАЗ», державний номер НОМЕР_1 , заїхав на паркову ТРЦ «Любава», розташованого по бульвару Шевченка 208/1 в м. Черкаси, з метою відвідування вказаного торгівельного центру. Не знайшовши місця для паркування розвернувся та виїхав з вказаної парковки. Будь-якого зіткнення з іншими транспортними засобами не здійснював.

Проте незважаючи на не визнання вини, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції вина  ОСОБА_1  повністю підтверджується зібраними по справі доказами,  і зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 149592 від 30.11.2020 року (а. с. 3); схемою місця дорожньо – транспортної пригоди, згідно якої  автомобіль Фолькваген Шаран  належний  ОСОБА_3  в результаті ДТП отримав механічні пошкодження у вигляді пошкодження заднього лівого крила (а. с. 10); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , доданими до матеріалів справи, згідно яких останній залишив на парковці ТРЦ «Любава» свій автомобіль «Фольксваген», державний  номер   НОМЕР_2 , та коли повернувся до нього громадянин  ОСОБА_2  повідомив йому, що автомобіль «ГАЗ»,  державний номер НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з його автомобілем (а. с. 11); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , доданими до матеріалів справи, згідно яких останній 06.11.2020 року, о 13-20 год., перебуваючи на вул. Вишневецького, 36 в м. Черкаси, був свідком того, як автомобіль «ГАЗ»,  державний номер НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номер  НОМЕР_2 , після чого автомобіль «ГАЗ»,  державний номер НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с.12). 
Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом обставин правопорушення, доданим до матеріалів справи, з якого вбачається, що 06.11.2020 року автомобіль «ГАЗ», державний номер НОМЕР_1 , заїхав на паркову ТРЦ «Любава», який розташований по бульвару Шевченка 208/1 в м. Черкаси, та здійснював розворот біля припаркованих автомобілів, після чого поїхав звідти.
Також вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості потерпілого ОСОБА_5 , який підтвердив свої письмові пояснення та показав, що 06.11.2020 року близько 13 год. 10 хв. поставив свій автомобіль Фольксваген Шаран на стоянку ТРЦ «Любава». Через 15 хв. коли підійшов до свого автомобіля свідок ОСОБА_2 вказав йому на скоєння ДТП із його автомобілем автомобіля Газель та надав на телефон фото авто з номерними знаками НОМЕР_1 , водій якого покинув місце скоєння ДТП.
А також вина підтверджується показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_2 , який підтвердив свої письмові пояснення та показав, що 06.11.2020 року близько 13 год. 20 хв. в м. Черкаси по вул. Б. Вишневецького 36 був свідком ДТП, а саме як водій автомобіля Газель державний номер НОМЕР_1 під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 . Водій автомобіля Газель місце пригоди покинув. Після чого він повідомив потерпілому про ДТП та скинув йому фотографію ДТП на телефон. 
Крім того на переконання апеляційного суду вина ОСОБА_1 підтверджується механізмом та локалізацією механічних ушкоджень, які утворилися на автомобілі. Так згідно схеми ДТП автомобіль «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 отримав пошкодження у вигляді: лівого заднього крила. Слід зазначити, що ОСОБА_1 схему ДТП не підписав. Оскільки, як зазначено у схемі ДТП учасник зник з місця ДТП. 

На переконання апеляційного суду вищевказані зібрані по справі докази є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції. Сумніви у їх належності достовірності та допустимості у апеляційного суду відсутні.

Разом із тим, беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції критично відноситься до показань допитаної в якості свідка дружини ОСОБА_1 – ОСОБА_6 , яка підтвердила показання чоловіка, та вказала, що перебувала в автомобілі разом із чоловіком проте, ДТП останній не скоював та не враховує дані показання, як доказ невинуватості ОСОБА_1 , оскільки вона є дружиною ОСОБА_1 і є заінтересованою особою у вирішенні даної справи на користь чоловіка, крім того її показання не узгоджуються із вищевказаними зібраними по справі доказами та не відповідають дійсним фактичним обставинам справи. 

За таких підстав, оскільки ОСОБА_1 під час руху заднім ходом, був неуважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем чим порушив п.п 2.3б, 10.9 ПДР України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що судом першої інстанції порушено його права і, зокрема, проведено судове засідання без його участі, є необґрунтованими та безпідставними. 
Судом першої інстанції згідно телефонограми, яку прийняв особисто ОСОБА_1 (а.с 22), було повідомлено про розгляд справи 29.01.2021 року о 09:15 год.
Крім того, в судовому засіданні, яке відбулось 13.01.2021 року, ОСОБА_1 надавав свої пояснення стосовно обставин справи в суді першої інстанції.
При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою.
Враховуючи положення ст.38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення.
А тому розгляд справи без участі ОСОБА_1 та винесення рішення не може вважатися порушенням прав ОСОБА_1 , оскільки він був належним чином повідомлений про розгляд справи та він вже надавав суду першої інстанції пояснення по даній справі.
Також, при цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» в якому зазначено: «що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…)».
Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       Крім того під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю мав можливість реалізувати своє право на участь у судовому засіданні на надання пояснень та заперечень, надання доказів у підтвердження своєї невинуватості разом із своїм захисником.
Проте, будь-яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції ні він ні його захисник не надали. 

Крім того доводи ОСОБА_1 з приводу того, що наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не підтверджується жодним із доказів наявних матеріалах справи є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами, сумнівів у належності та допустимості вказаних доказів у суду апеляційної інстанції не виникає. 

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дослідивши зібрані докази по справі, із дотриманням вимог ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини у справі, надав всім зібраним по справі доказам правильну юридичну оцінку, та дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі особу останнього, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування чи зміни по суті правильного винесеного судом рішення апеляційним судом не встановлено.

         Беручи до уваги  вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, а тому  апеляційна скарга   ОСОБА_1  задоволенню не підлягає.   

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

       Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 340 грн. – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)