УХВАЛА

17 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  905/1987/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі -Укрзалізниця, скаржник)

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.02.2021 та
постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2021

за скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця"
на дії Управління забезпечення виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

у справі № 905/1987/19
за позовом ТОВ "Імпульс-2008"
до Державного підприємства "Донецька залізниця"
про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 Укрзалізниця через Східний апеляційний господарський суд звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.02.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 (повний текст складено 23.03.2021) у справі №   905/1987/19. Вказану касаційну скаргу зареєстровано Судом - 27.04.2021.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 27.04.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 905/1987/19 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової   Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.  

У зазначеній вище касаційній скарзі скаржник просить, зокрема, скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.02.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у справі № 905/1987/19; ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу АТ "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Також скаржник просить розглядати справу з повідомленням (викликом сторін).

Касаційну скаргу оформлено і подано з дотриманням вимог, установлених статтями 288, 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

На обґрунтування своєї правової позиції Укрзалізниця у поданій касаційній скарзі із посиланням на абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами допущено грубе порушення норм процесуального права, що полягає в неповному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності, а також посиланні на обставини, які не підтверджено достовірними та допустимими доказами. Крім того, судами не взято до уваги, не досліджено та не застосовано положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розташоване на території проведення антитерористичної операції", Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та Закону України "Про виконавче провадження" щодо встановлення мораторію на звернення стягнення на активи АТ "Укрзалізниця" за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції.  

З огляду на викладене касаційна скарга Укрзалізниці подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Касаційний господарський суд вважає за необхідне відзначити і те, що Укрзалізниця у поданій касаційній скарзі посилається і як на підставу для відкриття касаційного провадження на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, оскільки дана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. 

Так, правове регулювання підстав для відкриття касаційного провадження у малозначних справах та у справах, ціна позову у яких не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначене частиною третьою статті 287 ГПК України, до якої зокрема відноситься і вказаний скаржником підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Однак Верховний Суд зазначає, що предметом касаційного оскарження у даній справі є ухвала суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку, а відтак посилання скаржника на підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, є помилковим.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржуваних судових рішеннях підлягає здійсненню без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.                       У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, скаржник в прохальній частині касаційної скарги, просить Суд розглядати справу з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини шостої статті 301 ГПК з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п`ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 

Тобто зазначеною нормою закріплено дискреційні повноваження суду в межах процесуального закону зі свободою розсуду вирішити питання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи при розгляді касаційних скарг, зазначених у частинах 4, 5 статті 301 ГПК.

При цьому Верховний Суд враховує і межі розгляду справи судом касаційної інстанції передбачені у статті 300 ГПК України, згідно з якою переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 

Міркування сторони щодо необхідності касаційного розгляду у судовому засіданні не підтвердженні вагомими аргументами, доказами та не є очевидними.

З урахуванням наведеного, ураховуючи конкретні обставини справи, межі розгляду справи Верховним Судом, предмет оскарження, колегія суддів не вбачає необхідності у розгляді касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 

Разом із цим Суд звертає увагу скаржника на право викладення аргументів, пояснень, міркувань щодо процесуальних питань у письмовій формі (стаття 169 ГПК України). 

Відтак, зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання Укрзалізниці про розгляд справи № 905/1987/19 у судовому засіданні з викликом (повідомленням) учасників справи.

Керуючись статтями 8, 234, 235, 287, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 905/1987/19 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.02.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

2. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 04 червня 2021 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м.   Київ, вул. О.Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                          І. Булгакова