ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

01 квітня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №592/5744/20 
Номер провадження 22-ц/816/415/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
сторони справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Державне підприємство «Сумський експертно – технічний центр Держпраці»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Сумський експертно – технічний центр Держпраці», на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 січня 2021 року в складі судді Литовченко О.В., постановлене у м. Суми, повний текст судового рішення складено 13 січня 2021 року, 

                                                         в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у травні 2020 року позивач, остаточно уточнивши свої позовні вимоги, просив суд ви визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 28.02.2020 № 15-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ». Визнати незаконним та скасувати п. 2 наказу ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 15.05.2020 № 28-К «По особовому складу». Поновити ОСОБА_1 на роботі у ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» на посаді начальника навчального центру загального відділу. Стягнути з ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по час постановлення рішення, невиплачену премію в розмірі 1000 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 9000 грн. та судові витрати в розмірі 1681 грн. 60 коп.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 22.04.2013 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Наказом ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 28.02.2020 року № 15-К її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Підставою для винесення оскаржуваного наказу став Акт службового розслідування від 27.02.2020 року. Зазначає, що за весь період трудової діяльності вона сумлінно виконувала свої посадові обов`язки та жодного разу не порушувала трудової дисципліни, не притягалася до дисциплінарної відповідальності, нагороджувалася почесною грамотою за сумлінну працю, високий професіоналізм, бездоганну роботу у сфері охорони праці і промислової безпеки. Вказує, що в акті службової перевірки від 27.02.2020 року було зазначено про те, що вона власноруч написала в наказі від 03.02.2020 року № 9, що вказані в ньому доручення не входять до її посадових обов`язків. Про вказані обставини начальник загального відділу  ОСОБА_2 20.02.2020 року написав службову записку на ім`я директора підприємства. У вказаній службовій записці він також зазначив, що ОСОБА_1 вимоги наказу від 03.02.2020 № 9 залишилися не виконаними станом на 20.02.2020 року. Також 24.02.2020 року юрисконсульт ОСОБА_3 написала на ім`я директора службову записку про невиконання ОСОБА_1 наказу від 03.02.2020 року № 9 в частині, що її стосується. Зазначає, що комісією по факту неналежного виконання наказу не було з`ясовано в чому саме полягає невиконання наказу № 9 від 03.02.2020 року, не з`ясовано чи взагалі мав місце вказаний факт та з чим він пов`язаний, а також не з`ясовано чи повинна ОСОБА_1 взагалі виконувати зазначений наказ відповідно до своїх посадових обов`язків та правил внутрішнього трудового розпорядку. Вказує, що перед притягненням її до дисциплінарної відповідальності власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, чого зроблено не було. Вказана обставина вказує на порушення керівником відповідача порядку притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Серед іншого зазначає, що з нагоди державного свята Міжнародного жіночого дня (8 березня) всім працівникам ДП «сумський експортно – технічний центр Держпраці» була виплачена премія в розмірі 1000 грн. 00 коп., проте вона дану премію не отримала в зв`язку з притягненням її до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що протиправними діями з боку відповідача їй було завдано моральної шкоди, що також підлягає відшкодуванню. 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 січня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» від 28.02.2020 №15-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ». Визнано незаконним та скасовано п.2 наказу ДП «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» від 15.05.2020 №28-К «По особовому складу». Поновлено ОСОБА_1 на роботі у ДП «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» на посаді начальника навчального сектору загального відділу. Стягнуто з ДП «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.05.2020 по 08.01.2021 у розмірі 58096 грн. 46 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, але не більше, ніж за один місяць, виходячи з розрахунку середньоденного заробітку, визначеного в мотивувальній частині даного судового рішення. Стягнуто з ДП «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 не виплачену премію у розмірі 1000 грн. Стягнуто з ДП «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Стягнуто з ДП «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 коп. Стягнуто з ДП «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1   витрати на правову допомогу у розмірі 10200 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що притягаючи ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 3.1. розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» допустив порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, відповідач не ознайомив позивача з правилами внутрішнього трудового розпорядку, доказів про небажання позивача ознайомлюватися з цими правилами, відповідач до суду не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку про незаконність наказу відповідача від 28.02.2020 року № 15 – К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » та наявність підстав для його скасування. Оскільки позбавлення позивача премії у розмірі 1000 грн. пов`язане з притягненням її до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу відповідача від 28.02.2020 року № 15 – К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », який судом визнано неправомірним, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення на її користь з відповідача не виплаченої премії в розмірі 1000 грн. 00 коп. Також, суд першої інстанції виходив з того, перегляд «Положення про навчальний сектор загального відділу» та внесення відповідних змін, розробка нової посадової інструкції економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектору загального відділу не входить до посадових обов`язків позивача, за невиконання яких, її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, крім того, при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, відповідачем було пропущено місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення. Також, через визнання судом незаконним наказу відповідача від 28.02.2020 року № 15 – К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » відсутня наявність факту повторного здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього вже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше, що також є підставою для скасування п. 2 наказу ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 15.02.2020 року № 28 – К «По особовому складу» та поновлення позивача на роботі. В зв`язку із поновленням позивача на роботу на її користь підлягає стягненню середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Крім того, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_1 , тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках, їх негативні наслідки з вини відповідача, внаслідок порушення її трудових прав, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування  судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не правильно проаналізував наказ № 9 від 03.02.2020 року, оскільки начальнику загального відділу Шмату М.В. та ОСОБА_3 було доручено провести інвентаризацію лише наявних копій паспортів, про що і була складена службова записка від 05.02.2020 року, в якій зазначено прізвища лише 7 осіб, а з інших осіб копії документів повинна була витребувати позивач та скласти телефонну базу (довідник) для зручності роботи сектору на час її відсутності, оскільки вона знає телефони цих осіб і особисто проводить з ними спілкування. Вказує, що суд дійшов помилкового висновку в частині того, що від відповідача не вимагалося надання письмових пояснень за фактом не виконання наказу від 03.02.2020 № 9, оскільки надати позивачу такі пояснення було запропоновано в п. 3 наказу від 21.02.2020 року № 11-К. Зазначає, що позивач була ознайомлена з правилами внутрішнього трудового розпорядку, оскільки була присутня на засіданні трудового колективу при їх обговоренні та прийнятті. Вказує, що поставлені позивачу в наказі № 9  від 03.02.2020 року виходять з трудових функцій підрозділу де працює позивач і вказаний наказ нею оскаржено не було. Зазначає, що позивач не була ознайомлена з посадовими обов`язками під підпис, і саме через відсутність посадових обов`язків було видано наказ № 14 від 04.03.2020 року «Про організаційні питання» яким було зобов`язано начальника загального відділу Шмата М.В. та позивача розробити посадові обов`язки начальника навчального сектора з огляду на що, посилання суду на посадову інструкцію позивача є помилковим. Зазначає, що задоволення вимоги про виплату позивачу премії з нагоди 8 березня в розмірі 1000 грн. суперечить Колективному договору. Вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині того, що 13.02.2020 керівник підприємства знав про невиконання наказу № 14 від 04.03.2020 року, оскільки 12.03.2020 року директору були фактично надані на ознайомлення проекти посадових інструкцій та Положення разом із службовою запискою ОСОБА_1 в якій зазначалось, що під час розробки проектів документів були встановлені невідповідності, які необхідно було з`ясувати та уточнити. 24.03.2020 року ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом про внесення змін у штатний розпис, а в подальшому не могла виконати наказ через те, що інженер з комп`ютерних систем підприємства знаходився у відпустці, а без його допомоги позивач не могла обробити інформацію. В подальшому проекти інструкцій та Положення перевірялися юрисконсультом на відповідність чинному законодавству. 10.04.2020 року документи були передані позивачу на доопрацювання з урахуванням зауважень. Вказує, що весь зазначений період керівником розцінювався як поважні обставини, що унеможливили закінчити виконання наказу № 14 від 04.03.2020 року.15.04.2020 року директору підприємства надійшла службова записка про те, що позивач не надала начальнику загального відділу Шмату М.В. опрацьовані проекти документів і саме цей день став днем встановлення факту невиконання наказу. Лише після проведення службової перевірки директору підприємства стало відомо про наявність дисциплінарного проступку і про особу, яка його вчинила. Вказує, що з огляду на викладене, наказ № 28 – К від 15.05.2020 року було видано вчасно, тобто в місячний термін з дня коли було виявлено дисциплінарний проступок та особу яка його скоїла. Зазначає, що ДП “Сумський ЕТЦ» розрахувалося з позивачкою у день звільнення в повному обсязі – 15.05.2020 року, тому спір з цього приводу відсутній. За таких обставин при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Таким чином суд мав право стягнути з відповідача лише різницю в оплаті за час вимушеного прогулу між зарплатою позивачки в ДП «Сумський ЕТЦ» та зарплати в ТОВ навчально – консультаційний центр «ЛІДЕР», в разі наявності цієї різниці. Враховуючи вказане, зазначає, що суд прийшов до помилкового рішення про стягнення з нього середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 58096 грн.46 коп. Зазначає, що суд у своєму рішенні не обґрунтував наявність моральної шкоди завданої позивачу. Вказує, що позивачем не було подано разом з позовною заявою попереднього (орієнтовного) розрахунку сум витрат на правничу допомогу. Також не було надано розрахунку витраченого часу протягом якого надавалася правнича допомога позивачу. Зазначає, що оскаржуване судове рішення було ухвалене в неробочий день, оскільки в ДП «Сумський ЕТЦ» 8 січня 2021 року перенесено на суботу 16 січня 2021 року, відповідно до розпорядження КМУ від 30 вересня 2020 року № 1191-р «Про перенесення робочих днів у 2021 році». 
Позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому останній не погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення суд повно і об`єктивно дослідив фактичні обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник відповідача апеляційну скаргу в судовому засіданні підтримала,просила задовольнити. 
Позивач та її представник  в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили рішення залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.04.2013 року позивач прийнята на роботу до Державного підприємства «Сумський експертно – технічний центр Держгірпромнагляду України», яке в подальшому перейменоване на Державне підприємство «Сумський експертно - технічний центр Держпраці» на посаду економіста договірних та претензійних робіт другої категорії випробувальної лабораторії підприємства.  (том. 1 а.с. 19).
02.01.2019 року позивача переведено на посаду начальника навчального сектора загального відділу підприємства.
Наказом директора ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 03.02.2020 року № 9 наказано начальнику навчального центру ОСОБА_1 до 12.02.2020 року в разі встановлення відсутності документів (копій паспортів, карток платників податків) за взаємодією з особами, з якими ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» укладало договори ЦПХ у 2019 році, зібрати та надати копії необхідних документів юрисконсульту підприємства (п.2 наказу). В зв`язку з масовою зміною паспортів громадянами України на ID – картки подальшому при повторному залученні спеціалістів, оновити копії необхідних документів, передавати юрисконсульту підприємства для укладання договорів ЦПХ. (п.2.2. наказу). Створити телефонну базу фахівців, з якими укладалися договори ЦПХ за період з 2018 – 2019 рр. У вказаному наказі позивачем зазначено що надані в наказі доручення не входять до її посадових обов`язків (том.1, а.с. 27-28).
20.02.2020 року начальником загального відділу ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» на ім`я директора було написано службову записку з якої вбачається, що ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис з наказом від 03.02.2020 року № 9, в якому вона власноруч написала, що завдання, яке їй поставлено не входить до її посадових обов`язків (том. 1, а.с. 30).
05.02.2020 року начальником загального відділу Шматом М.В. та юрисконсультом ОСОБА_3 на виконання наказу від 03.02.2020 року № 9 направлено на ім`я директора якими ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» доповідну записку, в якій повідомили останнього про те, що за результатами проведеної ревізії договорів ЦПХ, які укладаються з фізичними особами для надання послуг з навчання для забезпечення діяльності Навчального центру ДА «Сумський ЕТЦ Держпраці» було встановлено, що в наявності копії паспортів та карток платників податку у семи осіб (том. 1 а.с.34). 
24.02.2020 року юрисконсультом ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» на ім`я директора було написано службову записку з якої вбачається, що за результатами виконання ним п. 1 наказу від 03.02.2020 року № 9, ним була складена службова записка з переліком даних осіб, які є у нього в наявності. Дві копії даної службової записки були надані ним ОСОБА_2 для ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ). 24.02.2020 року було з`ясовано що ОСОБА_1 наказ не виконала пославшись що дані доручення не входять до її посадових обов`язків. (том. 1 а.с. 29). 
Наказом директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 21.02.2020 року № 11-К створено комісію по факту невиконання наказу начальником навчального сектора, якій наказано провести перевірку факту порушення трудової дисципліни працівником підприємства та до 28.02.2020 року подати документи перевірки та пропозиції щодо застосування дисциплінарного стягнення до винного працівника. Наказано начальнику навчального сектора ОСОБА_1 подати голові комісії до 14 год.00 хв. 27.02.2020 року письмове пояснення за фактом невиконання наказу від 03.02.2020 року № 9 (том. 1 а.с. 31-32)
27.02.2020 року створеною комісією по факту неналежного виконання наказу складено акт службової перевірки, з якого вбачається, що з результатами службового розслідування комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 , начальник навчального сектору загального відділу підприємства, вчинила дисциплінарний проступок, що виразився у невиконанні наказу директора підприємства в частині, що її стосується (том. 1 а.с. 22-24).
28.02.2020 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді догани (том. 1, а.с. 20). Відповідно до вказаного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання нею наказу директора підприємства від 03.02.2020 року № 9, відповідно до якого, останній було доручено витребувати у осіб, з якими у 2019 році укладалися договори цивільно – правового характеру на надання послуг з проведення навчання копії паспортів та карток платників податків, у разі їх відсутності, та створити телефонну базу цих осіб. Невиконання вказаного наказу є порушенням п. 3.1. розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Сумський ЕТЦ». Відмітка про ознайомлення позивача з вказаним наказом, у ньому відсутня.
Відповідно до Положення про навчальний сектор загального відділу ДП «Сумський ЕТЦ», що затверджений директором ДП «Сумський ЕТЦ» від 28.09.2018 року (далі - Положення) навчальний сектор ЕТЦ входить до складу загального відділу ДП «Сумський ЕТЦ» та безпосередньо підпорядкований начальнику загального відділу ДП «Сумський ЕТЦ» (п. 1.1, 1.3 Положення).
Згідно з п. 1.6 Положення, керівником навчального сектору є начальник навчального сектору загального відділу.
Відповідно до п. 3.6 Положення однією із функцій навчального сектору є підбір викладачів з числа викладацького складу вищих навчальних закладів, експертів технічних з промислової безпеки, фахівців СЕС, управління ДСНС, інших фахівців. Участь у підготовці проектів наказів, інструкцій, вказівок, а також кошторисів, договорів та інших документів, пов`язаних з діяльністю навчального сектору. (п. 3.11). 
З даним Положенням позивач не була ознайомлена.
12.05.2020р. на підприємстві було затверджено інше Положення про навчальний сектор загального відділу, з яким позивач була ознайомлена за два дні до звільнення -  13.05.2020р., тому перевіряючи доводи апеляційної скарги  апеляційний суд враховував нормами Положення діючого з вересня 2018 року.   
З представленої підприємством посадової інструкції начальника навчального сектору загального відділу, затвердженої директором ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 28.09.2018 року, де відсутній підпис позивача про ознайомлення, (далі – посадова інструкція) вбачається, що начальник навчального сектору загального відділу підпорядковується начальнику загального відділу, заступнику директора та директору ДП « Сумський ЕТЦ». 
Згідно з п. 2.4.4 посадової інструкції начальник навчального сектору загального відділу здійснює підбір викладачів з числа фахівців, які мають відповідну освіту і знання за напрямками навчального процесу, в. т.ч. фахівців СЕС, ДСНС України та інших структур у відповідності з навчальними програмами. Реєструє договори в журналі договорів (п.2.4.10), оформляє договірні та платіжні документи: особисто підписує кошториси і рахунки, надає договори на підпис керівництву підприємства і проставляє на документах печатки. 
Пунктом 2.4.21 посадової інструкції передбачено, що начальник навчального сектору загального відділу приймає участь у підготовці проектів наказів, інструкцій, вказівок, а також кошторисів, договорів та інших документів, пов`язаних з діяльністю навчального сектору.
Абз. 4 пункту 2.4.23 посадової інструкції визначено, що начальник навчального сектору загального відділу в своїй діяльності повинен своєчасно і точно виконувати розпорядження і вказівки своїх керівників.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 визнала, що на підприємстві існувала посадова інструкція, проте не погоджується з тим, що її зміст був аналогічний змісту посадової інструкції наданої відповідачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Частиною першою статті 29 КЗпП України визначено, що до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором (крім трудового договору про дистанційну роботу) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та поінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, на якому він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з питань техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.
Згідно з ч. 1 ст. 29 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.
Колегія суддів вважає неспроможними доводи , що викладені в апеляційній скарзі в частині того, що позивача було ознайомлено з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, що діють на підприємстві, оскільки вона була присутня на засіданні трудового колективу, коли обговорювались та приймались Колективний договір та Правила внутрішнього трудового розпорядку і вона голосувала «за», з огляду на те, що сам факт присутності позивача при прийнятті та затвердженні трудовим колективом Правил внутрішнього трудового розпорядку не свідчить про її ознайомлення з ними. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Однак, всупереч положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не було надано до суду належних та переконливих доказів того, що ним було ознайомлено позивача з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією начальника навчального сектору загального відділу, затвердженої директором ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 28.09.2018 року та Положення про навчальний сектор загального відділу ДП «Сумський ЕТЦ», що затверджений директором ДП «Сумський ЕТЦ» від 28.09.2018 року. Посилання відповідача на факт присутності позивача при обговорюванні та прийнятті Колективного договору та Правил внутрішнього трудового розпорядку є лише припущенням щодо ознайомлення останньої з ними.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі відповідач також зазначив, що ОСОБА_1 не була ознайомлена під підпис з посадовими обов`язками, оскільки посадова інструкція була втрачена, що і послугувало в подальшому причиною для прийняття наказу ; 14 від 04.03.2020 року «Про організаційні питання», яким було зобов`язано начальника загального відділу Шмата М.В. та ОСОБА_1 розробити посадові обов`язки начальника навчального сектора. Разом з цим, доводи відповідача про втрату посадової інструкції позивача спростовуються наявними матеріалами по справі, зокрема наявністю посадової інструкції начальника навчального сектору загального відділу, затвердженої директором ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 28.09.2018 року, з якою позивача ознайомлено не було.
Також, колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що викладені ним в апеляційній скарзі, стосовно того, що фактично позивачем не було виконано наказ (розпорядження) керівника, прийнятого у межах його повноважень, обов`язок виконання якого передбачено нормами ст . 139 КЗпП України, за що її і було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, з огляду на наступне:   
З наказу директора ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 03.02.2020 року № 9 вбачається, що начальнику загального відділу Шмату В.М. наказано до 05.02.2020 року провести разом із юрисконсультом ОСОБА_3 інвентаризацію документів, що надходять від фізичних осіб, з якими укладаються договори ЦПХ, що входять до компетенції навчального відділу. Також, наказано начальнику навчального центру ОСОБА_1 до 12.02.2020 року в разі встановлення відсутності документів (копій паспортів, карток платників податків) за взаємодією з особами, з якими ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» укладало договори ЦПХ у 2019 році, зібрати та надати копії необхідних документів юрисконсульту підприємства (п.2 наказу). В зв`язку з масовою зміною паспортів громадянами України на ID – картки подальшому при повторному залученні спеціалістів, оновити копії необхідних документів, передавати юрисконсульту підприємства для укладання договорів ЦПХ. (п.2.2. наказу). Створити телефонну базу фахівців, з якими укладалися договори ЦПХ за період з 2018 – 2019 рр. У вказаному наказі позивачем зазначено що надані в наказі доручення не входять до її посадових обов`язків.
05.02.2020 року начальником загального відділу Шматом М.В. та юрисконсультом ОСОБА_3 на виконання наказу від 03.02.2020 року № 9 направлено на ім`я директора якими ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» доповідну записку, в якій повідомили останнього про те, що за результатами проведеної ревізії договорів ЦПХ, які укладаються з фізичними особами для надання послуг з навчання для забезпечення діяльності Навчального центру ДА «Сумський ЕТЦ Держпраці» було встановлено, що в наявності копії паспортів та карток платників податку у семи осіб. Інформації про осіб, у яких відсутні копії паспортів та карток платників податку вказана службова записка не містить.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що фактично матеріали справи не містять даних стосовно того, що начальник загального відділу Шмат М.В. та юрисконсульт ОСОБА_3 повідомили позивача про результати проведеної ними ревізії, зокрема, про фізичних осіб, з якими укладаються договори ЦПХ, що входять до компетенції навчального відділу, і відносно яких відсутні відповідні документи (копій паспортів, карток платників податків). За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що позивач фактично була позбавлена можливості своєчасно виконати наказ директора ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 03.02.2020 року № 9 в частині, яка її стосується.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність вини позивача у невиконанні наказу директора ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 03.02.2020 року № 9 в частині, яка її стосується та погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність наказу відповідача від 28.02.2020 року № 15-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Пунктом 3.5. Положення про преміювання працівників ДП «Сумський ЕТЦ», що введено в дію з 01.11.2019 року передбачено нарахування премії до державних і професійних свят, ювілейних і пам`ятних дат та днів народжень працівників. 
19.03.2020 року позивач на ім`я директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» направила службову записку в якій просила поясними чому тільки їй 06.03.2020 року не було виплачено премію в розмірі 1000 грн. з нагоди міжнародного жіночого дня, виплата якої обумовлена колективним договором підприємства. Того ж дня їй було надано відповідь про те, що до працівників, які отримали дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни на протязі дії стягнення не застосовуються заходи заохочення. Оскільки позивачу було оголошено догану наказом від 28.02.2020 року № 15-К, немає підстав для виплати їй премії. Інших підстав для відмови у виплаті позивачу премії у зазначеній відповіді не зазначено.
З огляду на те, що наказ відповідача від 28.02.2020 року № 15-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » є неправомірним та підлягає скасуванню, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача не виплаченої премії в розмірі 1000 грн. 00 коп., оскільки представник підприємства підтвердила в суді, що не виплата даного виду  премії  була пов`язана із  оголошенням позивачу догани  у лютому 2020 року.
Доводи відповідача, що містяться в апеляційній скарзі стосовно того, що виплата позивачу 1000 гривень премії з нагоди 8 Березня суперечить колективному договору, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки п. 7.8  наданої до суду першої інстанції редакції колективного договору визначає, що до працівників, які отримали дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни згідно з вимогами ст. 151 КЗпП на протязі дії стягнення не застосовуються заходи заохочення в тому числі премії.  Разом з тим, через визнання незаконним та скасування судом оскаржуваного наказу відповідача від 28.02.2020 року № 15-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »,  остання не може вважатися такою, що має дисциплінарне стягнення.
Крім того, колегія суддів не приймає до уваги надану відповідачем до апеляційного суду редакцію колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом, що прийнятий на загальних зборах трудового колективу ДП «Сумський ЕТЦ»  (протокол № 11 від 29.12.2017 року) з огляду на те, що вказана редакція колективного договору відрізняється від тієї його редакції, що була надана до суду першої інстанції, а тому вона є новим доказом, який не приймається апеляційним судом в силу ч.3 ст. 367 ЦПК України .  
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
  Щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі в частині скасування судом першої інстанції п. 2 наказу № 28 – К від 15.05.2020 року «По особовому складу», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, наказом директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 04.03.2020 року № 14 «Про організаційні питання» начальнику навчального сектору ОСОБА_1 наказано спільно з начальником загального відділу Шматом М.В. до в термін до 13.03.2020 року переглянути «Положення про навчальний сектор загального відділу» та внести відповідні зміни, а також  розробити нову посадову інструкцію економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектору загального відділу (том. 1 а.с. 130).
12.03.2020 року позивач надала відповідачу службову записку від 11.03.2020 року з якої вбачається, що на виконання вимог наказу № 14 від 04.03.2020 року нею встановлено ряд невідповідностей в посадовій інструкції економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектору загального відділу. Також надано на узгодження проекти посадової інструкції начальника навчального сектору, Положення про навчальний сектор загального відділу», Посадову інструкцію економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектору загального відділу. Крім того, позивачем у вказаній службовій записці викладено її пропозиції щодо розроблення вказаних документів (том. 1 а.с. 137). 
11.03.2020 року начальником загального відділу М. Шматом складено на ім`я директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» службову записку в якій останній повідомляє про неможливість виконання пунктів 1,3,4 наказу від 04.03.2020 року № 14 «Про організаційні питання» через те, що чинний на підприємстві штатний розпис розроблено у невідповідності до класифікатору професій ДК 003:2010 зі змінами, затвердженими наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15 лютого 2019 року № 259 (том. 1 а.с. 140).
15.04.2020 року начальником загального відділу Шматом ,М.В. складено на ім`я директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» службову записку в якій останній повідомляє, після подання ним службової записки від 11.03.2020 року, директором було дозволено продовжити виконання наказу до встановлення відповідності посад Класифікатору посад. В зв`язку з цим інспектором з кадрів ОСОБА_4 було зроблено відповідний запит до Управління Держпраці у Сумській області про роз`яснення щодо відповідності вищевказаних посад Класифікатору професій. Після приведення посад у відповідність, 24.03.2020 року ОСОБА_1 надала проект посадової інструкції начальника навчального сектору та економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектору загального відділу, проект положення про навчальний сектор, які ним були прочитані та передані на перевірку інспектору з кадрів та юрисконсульту. 30.03.2020 року юрисконсультом були повернуті інструкції та положення з пропозиціями та зауваженнями. В цей же день вони були передані ОСОБА_1 з вказівкою щодо їх розгляду. Остання не мала змоги їх доопрацювати, оскільки потребувала допомоги інженера з комп`ютерних систем , який знаходився у відпустці до 13.04.2020 року. Станом на 15.04.2020 року ОСОБА_1 не надала йому проекти вказаної документації. А без її пропозицій він не може розробити остаточний варіант даних документів (том. 1 а.с. 141-142).
Наказом директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 17.04.2020 року № 21-К створено комісію по факту невиконання наказу начальником навчального сектора, якій наказано в строк до 24.04.2020 року подати документи перевірки та пропозиції щодо застосування  дисциплінарного стягнення до винного працівника. Зобов`язано начальника  навчального сектора ОСОБА_1 подати голові комісії до 14 год. 00 хв. 23.04.2020 року письмове пояснення за фактом невиконання наказу від 04.03.2020 року № 14 (том. 1 а.с. 138-139).
07.05.2020 року комісією складено акт службової перевірки відповідно до якого, комісія дійшла висновку про те, що начальником навчального сектору ОСОБА_1 порушено трудову дисципліну та  не виконано без поважних причин вчасно наказ директора підприємства від 04.03.2020 року № 14 «Про організаційні питання» в частині, що її стосується (том. 1 а.с. 132-136).
23.04.2020 року позивачем надано пояснення на ім`я заступника директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» з яких вбачається, що документи підприємства, що визначені наказом від 04.03.2020 року № 14 знаходяться на погодженні юрисконсульта з підписами її та ОСОБА_2 .
Наказом  директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 12.05.2020 року № 31 затверджено та введено в дію з 12.05.2020 року Положення про навчальний сектор загального відділу підприємства, посадову інструкцію начальника навчального сектора загального відділу підприємства та посадову інструкцію економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектора загального відділу підприємства (том. 1 а.с. 163).
Наказом директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 15.05.2020 року № 28-К по особовому складу на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. (том. 1 а.с.128-129). Позивач із вказаним наказом ознайомилася проте зазначила, що з ним не погоджується на підставі наданих нею пояснень.
Враховуючи, що наказом директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 12.05.2020 року № 31 затверджено та введено в дію з 12.05.2020 року Положення про навчальний сектор загального відділу підприємства, посадову інструкцію начальника навчального сектора загального відділу підприємства та посадову інструкцію економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектора загального відділу підприємства, колегія суддів приходить до висновку, що наказ директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» від 04.03.2020 року № 14 «Про організаційні питання», а саме внесено відповідні зміни до «Положення про навчальний сектор загального відділу» та розроблено нову посадову інструкцію економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектору загального відділу підприємства, однак з порушенням термінів, визначених даним наказом.
Колегія суддів звертає увагу на те, що фактично порушення термінів виконання наказу від 04.03.2020 року № 14 «Про організаційні питання» відбулося з об`єктивних обставин, які не залежали від воли позивача, а саме через встановлення ряду невідповідностей в посадовій інструкції економіста з договірних та претензійних робіт 2 категорії навчального сектору загального відділу, про що нею було повідомлено директора ДП «Сумський ЕТЦ Держпраці» 12.03.2020 року. За таких обставин, про неможливість виконання наказу в визначений ним строк, відповідачу було відомо 13.03.2020 року. 
Колегія суддів вважає відхиляє доводи відповідача, що викладені ним в апеляційній скарзі в частині того, що про наявність дисциплінарного проступку і про особу, яка його вчинила директору підприємства стало відомо лише після проведення службової перевірки та надання 15.04.2020 року відповідної службової записки ОСОБА_2 про те, що позивач не надала йому опрацьовані проекти документів. А весь період протягом якого позивач не мала змоги виконати наказ від 04.03.2020 року № 14 «Про організаційні питання» з об`єктивних причин, ним розцінювався як поважні обставини, що унеможливили закінчити виконання наказу № 14 від 04.03.2020 року, з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів продовження відповідачем термінів виконання наказу від 04.03.2020 року № 14 «Про організаційні питання», що зазначені в останньому.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися  заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. 
Враховуючи, що суд прийшов до висновку про незаконність та необхідність скасування наказу ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 28.02.2020 року № 15-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність факту повторного здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися  заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для визнання незаконним та скасування п. 2 наказу ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 15.05.2020 року № 28 – К «По особовому складу» та поновлення позивача на роботі у ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» на посаді начальника навчального сектору загального відділу.
В зв`язку з тим, що судом було визнано обґрунтованими вимоги позивача щодо скасування п. 2 наказу ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» від 15.05.2020 року № 28 – К «По особовому складу» та поновлено її на роботі у ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці», суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно наявності підстав для стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що викладені ним в апеляційній скарзі в частині того, що при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд мав врахувати заробіток позивача за місцем нової роботи, яку вона одержувала в цей час, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Порядок визначення середнього заробітку працівника здійснюється відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі – Порядок).
Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що згідно ч.2 ст. 235 КЗпП  врахування заробітної плати працівника за місцем нової роботи при визначенні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу вказаними нормативними актами не передбачено.
Відповідно до приписів ст. 2371 відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
З огляду на те, що видання відповідачем незаконних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності призвели до порушення його законних прав та завдання їй моральних страждань, враховуючи їх характер та обсяг, тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках, їх негативні наслідки, а також з урахуванням принципів розумності та справедливості, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 2000 грн. 
Щодо доводів викладених відповідачем в його апеляційній скарзі в частині розподілу судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне зазначити  наступне.
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
За правилами ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. ( п. 2 ч.2 ст. 137 ЦПК України)
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи вбачається надання відповідачу відповідної правничої допомоги адвокатом Шевцовим П.В., відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги № 01 від 07.04.2020 року. Пунктом 3.1. вказаного договору визначено, що орієнтовна вартість наданих послуг становить 7000 грн.  Згідно з підписаним сторонами Актом приймання – передачі юридичних послуг до договору № 01 від 07.04.2020 року про надання професійної правничої допомоги від 01.09.2020 року, адвокатом Шевцовим П.В. було надано позивачу ОСОБА_1 юридичні послуги загальною вартістю 7000 грн. До вказаних послуг увійшли проведення аналізу матеріалів (підстав) позову, нормативної бази та судової практики (2год), надання юридичної консультації з питань судового оскарження наказів ДП «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» стосовно оголошення догани та звільнення (1 год), складання процесуальних документів (позовна заява, заява про збільшення позовних вимог) (6 год), складання адвокатських запитів та направлення їх відповідачу (2год), представництво інтересів ОСОБА_1 в суді першої інстанції (40 хв.) (том. 2 а.с. 33-38).
Згідно з Додатковою угодою № 2 до договору № 01 від 07.04.2020 року про надання професійної правничої допомоги від 10.09.2020 року внесено зміни до п. 3.1. Договору року про надання професійної правничої допомоги та викладено його в наступній редакції: Вартість наданих послуг (винагорода), які надаються адвокатом протягом дії Договору орієнтовно становить 20 000 грн. 00 коп. Вартість представництва інтересів замовника в суді першої інстанції (одне засідання) становить 800 грн. 00 коп. Вартість представництва в суді апеляційної інстанції (одне засідання) становить 100 грн. 00 коп. (том. 2 а.с.97). 
Згідно з актом № 2 приймання – передачі наданих юридичних послуг за Договором № 01 від 07.04.2020 року про надання професійної правничої допомоги від 21.12.2020 року позивачу додатково надано юридичні послуги у вигляді представництва її інтересів в суді першої інстанції на суму 3200 грн. 00 коп. (том. 2 а.с. 98-99).
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів відповідача, що викладені ним в його апеляційній скарзі в частині того, що позивачем не було надано до суду розрахунку із зазначенням часу, протягом якого така допомога надавалася у судовому засіданні, часу витраченого адвокатом при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг, оскільки вказані обставини спростовуються наявним в матеріалах справи доказами.
Крім того, колегія суддів вважає неспроможними доводи відповідача про те, що позивачем не було разом із позовом подано попереднього (орієнтовного) розрахунку сум понесених витрат по наданню професійної правничої допомоги, оскільки подаючи до суду позов, позивач заявила вимогу про відшкодування їй понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн.
За правилами встановленими у п. 1, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.  
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо покладення судових витрат по наданню професійної правничої допомоги на відповідача.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Разом з цим, в зв`язку з тим, що апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з відповідача на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають частковому стягненню понесені позивачем судові витрати по наданню професійної правничої допомоги, у вигляді складання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу в сумі 4800 грн. 00 коп. 
Разом з тим, заявлені позивачем витрати на по наданню професійної правничої допомоги у вигляді проведення аналізу матеріалів (підстав) апеляційної скарги, нормативної бази та судової практики в сумі 1600 грн., колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що зазначені дії є складовою частиною процесу складання відзиву на апеляційну скаргу.  
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

                                                                п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» залишити без задоволення. 

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 січня 2021 року залишити без змін. 

Стягнути з Державного підприємства «Сумський експертно – технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, надану під час розгляду справи апеляційним судом в розмірі 4800 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2021 року.

Головуючий -                                                                                                С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                            О.Ю. Кононенко

                                                                                                                       О.І. Собина