ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/165/21 Справа № 206/4186/19 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

07 квітня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                       суддів         - Деркач Н.М., Демченко Е.Л.
                       за участю секретаря – Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро 
заяву представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення
по цивільній справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради, Управління - служба у справах дітей та гуманітарної політики Адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів
за зустрічним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Адміністрація Індустріального району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини
за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 
на  рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просила суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 4000 грн. щомісячно, до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину – доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення шлюбних стосунків залишалася проживати разом з позивачем у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу та її матері. Іноді, вони з донькою мешкали в квартирі бабусі позивача, яка також допомагала в догляді за дитиною. Для того, щоб батько дитини, мав можливість приймати активну участь у спілкуванні з донькою, 26 грудня 2017 року між позивачем, відповідачем та його батьками було укладено договір стосовно здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, вирішення питання щодо виховання, місця проживання та участі діда і баби у спілкуванні з малолітньою дитиною. Згідно умов вказаного договору сторони визначили місце проживання малолітньої дитини шляхом проживання дитини один тиждень з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та наступний один тиждень з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та/або з дідом ОСОБА_5 та бабою ОСОБА_6 . Крім того, умовами вказаного договору встановлено, що влаштування малолітньої дитини до будь-якого дошкільного дитячого закладу не повинно відбуватися до досягнення дитиною трирічного віку. Строк дії вказаного договору визначено з моменту укладення та до досягнення дитиною трирічного віку тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після закінчення дії договору вони з відповідачем мали намір укласти інший договір щодо здійснення батьківських прав в частині участі у вихованні дитини батьком, який проживає окремо від дитини. Проектом цього договору було передбачено, що донька буде проживати з позивачем, а батько матиме можливість безперешкодного спілкування з дитиною, однак відповідач відмовився укладати інший договір. До 10 липня 2019 року донька була з позивачем. На прохання відповідача вона погодилася на те, що до влаштування доньки до дитячого садка, остання буде проживати у позивача та відповідача на умовах договору, дія якого закінчилася. 10 липня 2019 року відповідач забрав доньку, а 11 липня 2019 року відповідач заявив про те, що дитину він не віддасть. З 10 липня 2019 року вона позбавлена можливості спілкуватися з донькою, бачити її. В зв`язку з неправомірними діями відповідача вона вимушена була звертатися до органу опіки та піклування та до поліції. Окрім того, вона неодноразово їздила за місцем проживання відповідача, але двері їй жодного разу ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки відповідач не відповідав. Вважає, що місце проживання дитини повинно бути визначено з нею, оскільки вона відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, не має проблем зі здоров`ям та шкідливих звичок, веде нормальний спосіб життя, матеріально забезпечена, працює, дитина має належні житлові умови. В свою чергу відповідач перебуває в іншому шлюбі, очікує народження дитини, тому він не має можливості займатися їхньою спільною донькою. У зв`язку з тим, що відповідач позбавив її можливості спілкуватися з дитиною, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом.
В подальшому, вточнивши позовні вимоги, ОСОБА_3 просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір`ю – ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; відібрати малолітню ОСОБА_4 від батька – ОСОБА_1 та передати матері дитини – ОСОБА_3 ; допустити негайне виконання рішення в частині відібрання малолітньої дитини; зобов`язати Управління-службу у справах дітей Самарської районної у м. Дніпрі ради, надати висновок щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 ; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 4000 грн., однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі (том 1 а.с. а.с.3-5,34-41).

10 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, в якому просив суд в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 відмовити повністю, прийняти зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком – ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Вимоги зустрічного позову обґрунтовано тим, що він дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від якого у них народилася дитина – донька ОСОБА_4 . Коли відповідач завагітніла, вона не дуже цьому зраділа, оскільки хотіла спочатку побудувати свою кар`єру. Під час вагітності ОСОБА_7 часто була знервована та роздратована через свій стан. Після народження дитини ситуація погіршилась, ОСОБА_3 не хотіла залишатись вдома з дитиною, в зв`язку з чим вони постійно знаходились вдома у його батьків, посилаючись на те, що ця дитина була потрібна йому та його батькам, а в неї через дитину життя зупинилося. Постійні сварки та підозри з боку ОСОБА_3 призвели до руйнування сімейних відносин. Врешті ОСОБА_3 зібрала свої речі, забрала дитину та пішла від нього. Після припинення спільного проживання ОСОБА_3 почала розповсюджувати у соціальних мережах неправдиву та образливу інформації стосовного нього та його батьків. В цей час він був позбавлений можливості спілкуватись з дитиною. ОСОБА_3 вимагала від нього та його батьків матеріальну допомогу на утримання дитини, яку він завжди надавав та купляв усе необхідне для дитини. 26 грудня 2017 року між ним, його батьками та ОСОБА_3 було укладено договір щодо умов участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідно до даного договору дитина проживала тиждень через тиждень у нього та у ОСОБА_3 . Також, даним договором було встановлено суму боргу за ОСОБА_1 на утримання дитини у розмірі 3123,00 грн., яку він повинен був сплатити до 01.03.2018, а також визначено розмір та порядок щомісячної виплати грошової суми на користь ОСОБА_3 30 січня 2018 року у нотаріальному порядку також було посвідчено договір про поділ майна подружжя. У період часу з 26.12.2017 по 28.06.2019 відносини між ним та ОСОБА_3 залишалися доволі напруженими. В цей час ОСОБА_3 вела ненормальний спосіб життя та викладала в соціальні мережі фото та відео, де вона розважається, вживає алкоголь, з іі вуст звучить ненормативна лексика, тощо. Це відбувалося не лише під час коли дитина перебувала у нього або його батьків, а також коли вона залишалася разом з ОСОБА_3 . Також ОСОБА_3 викладала фото коли перебувала разом із маленькою дитиною в нічних закладах. З часом ОСОБА_3 освоїла професію бармена та почала працювати. Вона працювала як вдень, так і вночі. Після нічних змін дитина перебувала знов із старенькою бабусею, а під час роботи вночі, разом із батьками ОСОБА_3 . За декілька днів до дня народження дочки, ОСОБА_3 зателефонувала та сказала, що дитина залишиться в неї, а потім вони разом вирушать на море. Він не став перешкоджати, розуміючи, що це лише в інтересах дитини. Але вже 07 липня 2019 року, ОСОБА_3 повідомила про те, що її плани змінилися і вона не планує вирушати на відпочинок разом із дитиною та просила, щоб він приїхав та забрав доньку. Коли він приїхав за дитиною, ОСОБА_3 вже дома не було. Він побачив свою дочку з хворим оком, її білизна була брудною і дитина була засмучена. Передала йому дитину бабуся колишньої дружини, якій зараз вже більш 75 років та яка сама потребує догляду. Дитину він забрав та зрозумів, що така поведінка матері не йде на користь дитині. Після повернення з відпочинку, ОСОБА_8 почала писати йому смс-повідомлення із погрозами та паралельно викладала в соціальні мережі фотографії про те, як яскраво та цікаво вона проводить літо та як розважається з подругами. 16 вересня 2019 року вона розмістила інформацію в мережі інтернет про викрадення ним та його батьками їхньої спільної дитини. 23 вересня 2019 року він повідомив ОСОБА_3 про те, що збирається здавати аналізи дитині та запропонував їй під`їхати та разом відвідати лікаря, на що ОСОБА_3 відповіла, що вона не зможе приїхати та саме сьогодні вона зробить його відомим на всю країну. 21 серпня 2019 року службою у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради був проведений огляд та складений акт обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають він з дружина та дочка. Вони намагаються надати дитині все необхідне для розвитку та здорового життя. Йому також відомо, що органи опіки та піклування також робили акт обстеження умов проживання дитини за адресою АДРЕСА_1 , де нібито проживає позивач разом із дитиною,однак комісія залишилась незадоволена станом умов, в яких проживає дитина. Ввечері 13 вересня 2019 року, повертаючись зі своєю дружиною та дитиною до дому, він побачив ОСОБА_3 , яка наближалася до них. Дитина побачила мати, але ніяк не відреагувала. Після всіх погроз до нього та його дружини, він не знав чого очікувати від ОСОБА_3 та схопивши її за руку не дав наблизитися до родини. Вона почала відштовхуватись та голосити що він її б`є. В той час дитина та дружина спокійно зайшли до під`їзду та піднялися у квартиру. Тоді він відпустив ОСОБА_3 та також спрямував до під`їзду, але вона почала перешкоджати йому і стрибаючи в різні боки під`їзду закривала прохід намагаючись штовхнути його. Зрозумівши, що це провокація, він покинув місце де залишалася ОСОБА_3 . Через деякий час йому зателефонував працівник поліції, яких викликала ОСОБА_3 та просив надати пояснення з цього приводу. Щоб уникнути знов провокацій з боку ОСОБА_3 , він під`їхав до Індустріального ВП, куди через півгодини все ж таки з`явилася ОСОБА_3 з її подругою та батьком. Лише за допомогою слідчого він зміг піти до свого автомобіля, але в той час ОСОБА_8 намагалася зробити йому підніжку та голосила батькові щоб він його тримав. Вважає, що на теперішній час не має жодних підстав для відібранні в нього дитини. Йому на праві власності належить трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка обладнана усім необхідним для проживання дитини. Є окрема дитяча кімната, окремо обладнане місце для дозвілля та навчання дитини. Також йому на праві приватної власності належить автомобіль, він має постійне місце роботи, сума його доходу з листопада 2018 року по квітень 2019 року складає 44688,00 грн., він позитивно характеризується. На обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Він здійснює оплату усіх необхідних аналізів та обстежень дитині, забезпечує її іграшками, розвивальними іграми, одягом, взуттям, здоровим харчуванням. В свою чергу ОСОБА_3 на теперішній час не має постійного місця роботи та стабільного доходу, також останнім часом, враховуючи обрану професію бармена, багато працювала в нічний час, має у спільній сумісній власності однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на думку відповідача не відповідає санітарним нормам для нормального розвитку дівчинки. Також за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_9 від 16 вересня 2019 року за розповсюдження позивачем ОСОБА_3 конфіденційної інформації у мережі інтернет 23 вересня 2019 року Індустріальним ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за № 12019040660001491 (правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 182 КК України), що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку від 16 вересня 2019 року та витягом з ЄРДР від 23 вересня 2019 року. Також 19 вересня 2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська виданий судовий наказ № 2-н/202/121/2019 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання спільної малолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 вересня 2019 року, на підставі якого Самарським відділом ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження. Використання ненормативної лексики, зловживання алкоголем, праця в ночі, з алкоголем та людьми, які оточують її під час вживання алкогольних напоїв, не нададуть користь у моральному та соціальному розвитку дитині. Малолітня дитина після перебування з матір`ю, її батьками та бабусею дуже не спокійна, вночі стривожена. ОСОБА_1 не хоче залишати дитину без матері, але хоче надати дитині краще майбутнє ніж зараз може надати ОСОБА_3 . Виховувати її, розвивати та збільшити соціальний рівень за рахунок якісної освіти. Батько хоче дитину лікувати у разі потреби, а не заліковувати через припущення. Спокій, в якому зараз перебуває дитина, піде лише на користь у її подальшому розвитку. Якщо позивач схоче надалі спілкуватись із дитиною, вона завжди зможе це зробити на вихідні та святкові дні канікули, але не заважаючи дитині дотримуватись розкладу дня, якій їй потрібен. ОСОБА_1 має можливість в будь-який час відреагувати на усі необхідні потреби дитини. Також завжди на допомогу може прийти його дружина, батько та матір. Подружжя ОСОБА_8 та його родина можуть забезпечити дитині гарне майбутнє (том 1 а.с.93-104).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради, Управління – служба у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів – відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи – виконавчій комітет Самарської районної у м. Дніпрі ради, виконавчій комітет Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини – задоволено.
Визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши місцем її проживання в квартирі АДРЕСА_3 .
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 гривень, а також понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24000,00 гривень (том 3 а.с.153-166).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 апеляційну скаргу ОСОБА_3 – залишено без задоволення, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року - залишено без змін (том 4 а.с.141-156).

19 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 — ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви представник апелянта зазначив, що під час розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_1 18.01.2021 року було подано заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат та було зроблено усну заяву 17.02.2021 року в судовому засіданні до судових дебатів (том 4 а.с.70-72).

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, поряд з іншими належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, суд залишає таку заяву без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК).
У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат та стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 14 500 грн. 
17.02.2021 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 усно було зроблено заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року питання щодо судових витрат в повній мірі вирішено не було.
19.02.2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідними документами, а саме:
- договором про надання правової допомоги від 29 серпня 2019 року, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до якого пунктом 2.3 визначено, що замовник зобов`язаний оплатити гонорар виконавцю за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги замовнику під час розгляду цивільної справи №206/4186/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , трея особа: Орган опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів у судді першої,апеляційної та касаційної інстанціях. Обчислення гонорару здійснюється у фіксованому розмірі за рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару, затвердженими рішеннями Ради адвокатів. Обсяг наданих виконавцем послуг і виконаних робіт із зазначенням їх вартості узгоджується сторонами і зазначається у “Детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем та підлягає сплаті замовником не пізніше 30 (тридцяти) днів з дня ухвалення судового рішення кожною із інстанцій. Підстави для зміни розміру гонорару та умови повернення гонорару допускається лише за згодою сторін (том 2 а.с.145).;
- копією ордеру Серія ДП № 1820/000038 про надання правової допомоги адвокатом Куценко О.М. від 29.08.2019 року на підставі договору б/н від 29.08.2019 року (том 1 а.с.30).
- детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 18.01.2021 року за договором про надання правової допомоги від 29 серпня 2019 року, сума послуг складає 14 500,00 гривень (том 4 а.с.71).

ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи в судді апеляційної інстанції поніс судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14500,00 грн, тому, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе задовольнити заяву представника ОСОБА_1  — ОСОБА_2  про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом справи в судді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 500,00 гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.
Судді: