ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 червня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18)	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання Соловйова Д.В.; 
За участю представників сторін:
Від Приватного підприємства "Страхова компанія "ВУСО" -  Винокуров О.В., ордер серія КС  № 808646,  від 05.02.21;  
від Виробничої фірми “Судоремонт” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю -  Томашевський Р.М., довіреність  № б/н,  від 14.06.21;  
від Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» - не з`явився. 

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" 
на рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021
по справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18)
за позовом Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство"
до Приватного підприємства "Страхова компанія "ВУСО"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виробничої фірми “Судоремонт” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю
про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" страхової суми за Договором страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015 у розмірі 568 765 грн., в межах справи про банкрутство,
(суддя першої інстанції: Антощук С.І., дата та місце ухвалення рішення: 11.01.2021, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, просп.Шевченка, 29)

07.09.2020 Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство" звернулась до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (далі – ПАТ «СК «ВУСО») страхової суми за Договором страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015 у розмірі 568 765 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно та необґрунтовано було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за договором страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 позов задоволено повністю, стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" на користь Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" страхове відшкодування у розмірі 568 765 грн. та 8 531 грн. 48 коп. судових витрат, стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" на користь Виробничої фірми “Судоремонт” у формі ТОВ 20 592 грн. судових витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні  дійшов висновку, що пожежа, яка сталась 04.04.2015 року в приміщенні виробничої фірми “Судоремонт” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 1, була страховим випадком.
Крім того, суд першої інстанції зазначив про наявність підстав для задоволення позову Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" у повному обсязі, стягнувши на її користь з ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" страхове відшкодування за Договором страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015 у розмірі 568 765 грн. 
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ «СК «ВУСО» звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 по даній справі змінити, викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції: «Позовні вимоги Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» задовольнити частково, стягнути з ПАТ «СК «ВУСО» на користь Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» страхове відшкодування у розмірі 66737,75 грн. та 1000 грн. судового збору, стягнути з ПАТ «СК «ВУСО» на користь виробничої фірми «Судоремонт» у формі ТОВ 2415,44 грн. судових витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.»
Апелянт вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права та не з`ясував обставин, що мають значення для справи, що є підставою для зміни рішення суду.
Також заявник апеляційної скарги вказує, що рішення місцевого господарського суду в частині, яка стосується визнання випадку страховим/не страховим, відповідачем не оскаржується.
Заявник апеляційної скарги зазначає, що розрахунок суми страхового відшкодування суперечить положенням чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору страхування майна.
Так, на думку ПАТ «СК «ВУСО», сума страхового відшкодування у зв`язку із настанням пожежі, що відбулась 04.05.2015, відповідно до умов Договору страхування, а саме пп.7.6.1, п.7.6 Договору страхування, має становити 66737,75 грн., що розраховується наступним чином: 598700,00 грн. (дійсна вартість застрахованого майна) – 29935,00 грн. (сума франшизи) – 502027,25 грн. (вартість залишків застрахованого майна, придатних для подальшого використання).
Крім того, апелянт зазначає, що наявний в матеріалах справи Звіт про визначення залишкової вартості №19009 від 26.05.2020, складений суб`єктом оціночної діяльності Гармідаровою Ю.П., є належним та допустимим доказом в розумінні положень ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України.
Також заявник апеляційної скарги вказує, що він не звертався до Господарського суду Одеської області з клопотанням про призначення у справі судової експертизи з визначення вартості залишків застрахованого майна, придатних для подальшого використання (після пожежі), оскільки під час розгляду даної справи на підтвердження цієї обставини надано Звіт суб`єкта оціночної діяльності Гармідарової Ю.П. №19009 від 26.05.2020, який є належним доказом у даній справі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 розгляд справи №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18) за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 призначено на 05.04.2021 року о 14-00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.
01.03.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Виробничої фірми «Судоремонт» у формі ТОВ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої без змін, а скаргу – без задоволення.
          Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 оголошено перерву у судовому засіданні по справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18) за апеляційною скаргою ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 до 26.04.2021 року до 15-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.
06.04.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ПАТ «СК «ВУСО» надійшло клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи, в якому відповідач просить суд призначити судову оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставити питання: «яка вартість залишків конструктивних елементів нежитлових приміщень одноповерхової будівлі складу №5 (п`ять) літ. «Е», загальною площею 401,8 кв.м., які розташовані за адресою м.Одеса, вул.Академіка Воробйова, 1 на території комплексу №3, дільниця №2 (два) станом на 05.04.2015 року після пожежі, що відбулась 04.04.2015?»
Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.
В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява N 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Згідно з частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до частин 1, 5 статті 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальністю за завідомо неправдивий висновок.
За приписами частини 2 статті 110 Господарського процесуального кодексу України призначення експертизи у справі є способом забезпечення доказів у справі, що здійснюється судом за заявою учасника справи.
Колегія суддів також вважає за необхідне зауважити, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.
Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.
Суду слід виходити з того, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції.
Так, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.09.2018 було призначено у справі №910/3705/18 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено Одеському науково - дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів було поставлено наступні питання: яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведених для усунення пошкоджень завданих внаслідок пожежі, що сталась 04.04.2015, нежитлового приміщення складу №5 літера “Е” загальною площею 401,8 м2 за адресою: м. Одеса, вулиця Академіка Воробйова, 1?;          який розмір завданої внаслідок пожежі, що сталась 04.04.2015, матеріальної шкоди нежитловому приміщенню складу №5 літера “Е” загальною площею 401,8 м2 за адресою: м. Одеса, вулиця Академіка Воробйова, 1?
09.04.2020 до Господарського суду м. Києва надійшов висновок судової експертизи №18-4609/4610/5353-5356 від 30.03.2020, згідно якого загальна вартість ремонтно-будівельних робіт, проведених для усунення пошкоджень завданих внаслідок пожежі, що сталась 04.04.2015, нежитлового приміщення №5 літера "Е" загальною площею 401,8м2 за адресою:м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1 складає 1 066 474, 30 грн.; розмір завданої внаслідок пожежі, що сталась 04.04.2015р., матеріальної шкоди нежитловому приміщенню складу №5 літера "Е" загальною площею 401, 8 м2 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1, становить 659 222, 20 грн.
Крім того, судова колегія звертає увагу, що позивачем до суду першої інстанції надано висновок експерта (звіт) №19009 від 26.05.2020, складений суб`єктом оціночної діяльності Гармідаровою Ю.П. щодо ринкової вартості після пожежі залишків застрахованого майна.
За таких обставин, враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія зазначає про відсутність необхідності в даному випадку призначення відповідної експертизи, яка призведе до затягування судового процесу, у зв`язку з чим відмовила у задоволення клопотання ПАТ «СК «ВУСО» про призначення судової оціночно-будівельної експертизи по даній справі в судовому засіданні 26.06.2021.
26.04.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 24.05.2021 на 14-30 год.
20.05.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ПАТ «СК «ВУСО» надійшло клопотання про долучення письмових доказів, в якому відповідач просить долучити до матеріалів справи належним чином посвідчену копію Звіту №26669, складеного суб`єктом оціночної діяльності Гармідаровою Ю.П. щодо залишковох вартості нежитлових приміщень одноповерхової будівлі складу №5 літ. «Е», загальною площею 401,8 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська обл.., м.Одеса, вул.Академіка Воробйова, 1, після пожежі, яка становить 292424,82 грн. станом на день пожежі – 04.04.2015.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.269    Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте відповідного клопотання про    долучення додаткових доказів    до матеріалів справи відповідачем не заявлено.
Крім того у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, зокрема, зазначено, що системний аналіз статей 80,    269    ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Така обставина, як відсутність доказів на момент ухвалення рішення суду, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті    269    ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Таким чином, враховуючи процесуальні норми, що стосуються порядку подання доказів до суду першої та апеляційної інстанцій, межі перегляду справи апеляційним судом, а також викладену вище правову позицію Верховного Суду, колегія суддів відмовляє у задоволенні відповідного клопотання, а додаткові докази (висновок експерта) до уваги не приймає.
Крім, того, 20.05.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ПАТ «СК «ВУСО» надійшли додаткові пояснення щодо розміру страхового відшкодування за договором страхування, які долучені судом до матеріалів справи.
Разом з тим, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Принцевської Н.М. з 15.05.2021 по 28.05.2021, судове засідання призначене у режимі відео конференції на 24.05.2021 на 14-30 год. у справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18) не відбулось, про що 24.05.2021 складено відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 по даній справі, враховуючи, що обставини, які унеможливлювали розгляд справи №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18) в судовому засіданні, відпали, судом апеляційної інстанції призначено до розгляду справу на  14.06.2021 року о 15-30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.
В судовому засіданні представник ПАТ «СК «ВУСО» підтримав доводи та вимоги, викладені ним письмового в апеляційній скарзі, просив її задовольнити та частково скасувати рішення місцевого господарського суду. Представник Виробничої фірми “Судоремонт” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник ДСК «Чорноморське морське пароплавство» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представника ДСК «Чорноморське морське пароплавство», який не з`явився, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
16.03.2012 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та Виробничою фірмою “Судоремонт” у формі ТОВ (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.
Згідно з п.1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення одноповерхової будівлі складу № 5 літ. “Е”, загальною площею 401,80 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1, які розташовані на території комплексу № 3, дільниця № 2 (інв. №1001279), що обліковуються на балансі Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство", вартість яких визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена оціночною фірмою “ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА” у формі ТОВ станом на 21.10.2011 року і становила 438 500,00 (чотириста тридцять вісім тисяч п`ятсот) гривень.
16.03.2012 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Виробничою фірмою “Судоремонт” у формі ТОВ складено Акт приймання-передавання, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення одноповерхової будівлі складу №5 літ. “Е”, загальною площею 401,80 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 1, які розташовані на території комплексу №3, дільниця №2 (інв. №1001279), що обліковуються на балансі Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство".
Пунктом 10.1. Договору встановлено, що цей договір укладено строком на два роки одинадцять місяців, який діє з моменту підписання його сторонами.
Відповідно до п. 10.4. Договору, у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання орендарем умов цього договору, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором та чинним законодавством за умови відсутності заперечень органу уповноваженому управляти об`єктом оренди, наданих орендодавцю у встановлений термін.
З 16.02.2015 року вказаний договір був продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки жодна із сторін договору не виявила бажання припинити дію договору.
09.02.2015 року була проведена повторна оцінка орендованого майна станом на 31.12.2014 року оціночною фірмою “ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА” та встановлено, що вартість орендованих нежитлових приміщень становить 598 700,00 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сімсот) гривень.
24.04.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Виробничою фірмою “Судоремонт” у формі ТОВ було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди від 16.03.2012 року (обліковий номер договору №209840910574) нерухомого майна, що належить до Державної власності. 
Відповідно до умов даного Договору було внесено зміни до Договору оренди від 16.03.2012 року, зокрема: змінено вартість орендованого майна в Договорі оренди, зазначивши її у відповідності до звіту про незалежну оцінку, що була проведена оціночною фірмою “ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА” станом на 31.12.2014 року у сумі 598 700, 00 гривень; визначено інший розмір орендної плати; продовжено термін договору оренди до 16.01.2018 року включно. Дані зміни, за домовленістю сторін, діяли з 17.02.2015 року.
20.03.2015 року між ПАТ “Страхова компанія “ВУСО” (Страховик) та Виробничою фірмою “Судоремонт” у формі ТОВ (Страхувальник) укладено Договір страхування майна № 1724466-04-16-01. (т. 1 а.с. 30-32)
Пунктом 1.2. Договору страхування передбачено, що предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), пов`язані з володінням, розпорядженням, використанням майна, вказаного в Додатку № 1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору (надалі - “Майно”).
Відповідно до додатку №1 до Договору страхування, об`єктом страхування є нежитлові приміщення одноповерхової будівлі складу №5, які розташовані на території комплексу №3, дільниці №2 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1; загальна площа об`єкта страхування складає 401, 8 кв. м.
Згідно п. 1.3. Договору страхування, майнові інтереси Державної судноплавної компанії “Чорноморське морське пароплавство”, (Вигодонабувач) ЄДРПОУ: 01125614 пов`язані з володінням, використанням або розпорядженням Майном, яке орендується страхувальником згідно договору оренди № 209840910574 від 16.03.2012.
Пунктом 11.2. Договору передбачено, що Вигородонабувач має всі права і обов`язки Страхувальника згідно з Договором щодо настання страхового випадку і можливості отримання страхового відшкодування.
Відповідно до п. 2.1. Договору страхування Страхова сума за договором складає: 598 700,00 грн. (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сімсот грн., 00 коп.).
Пунктом 2.2. Договору страхування визначено, що безумовна франшиза складає 5% від страхової суми за Договором і застосовується до кожного і будь-якого страхового випадку, вказаного у п. 3.1. Договору.
Відповідно до п. 3.1. Договору страхування, страховим випадком визнається пошкодження або знищення Майна в результаті, зокрема, безпосереднього впливу вогню (пожежі, спалаху, удару блискавки, замикання електричних ланцюгів в приладах і/або проводці, вибуху нафтопродуктів, машин, обладнання), здатного самостійно розповсюджуватися поза місцями, спеціально призначеними для його підтримки (п.п. 3.1.1. Договору страхування).
Згідно п. 4.2. Договору страхування страховий загальний платіж за даним Договором складає 2 993, 50 грн. і має бути сплачений Страхувальником на поточний рахунок або в касу Страховика в строк до 22.03.2015. 
Пунктом 5.1. Договору страхування визначено, що Договір набуває чинності з моменту внесення страхового платежу (у повному обсязі) на поточний рахунок або в касу страховика і діє до 21.03.2016 року (включно).
Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 Виробничою фірмою “Судоремонт” у формі ТОВ 03.04.2015 було сплачено на користь Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ВУСО” страховий платіж за Договором страхування від 20.03.2015, у зв`язку з чим договір страхування набрав чинності 03.04.2015 року. (т. 1 а.с. 33)
Згідно з п. 6.1.3. Договору Страховик зобов`язався при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і в терміни, передбачені розділом 7 Договору.
04.04.2015 в орендованому Виробничою фірмою “Судоремонт” у формі ТОВ нежитловому приміщенні складу №5, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1, та яке є об`єктом страхування за Договором, сталась пожежа.
Згідно висновку №10/29/04.04.2015 ГУ ДСНС в Одеській області від 22.04.2015 з дослідження технічної причини виникнення пожежі, яка сталась 04.04.2015 року в приміщенні виробничої фірми “Судоремонт” у вигляді ТОВ, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 1, у результаті пожежі в будівлі Виробничої фірми “Судоремнот” у формі ТОВ у приміщеннях №1, 2, 3, 4 в ході пожежі відбулося пошкодження будівельних конструкцій будівлі у вигляді руйнації штукатурки стін, обвуглення дерев`яних будівельних конструкцій та предметів, які на момент виникнення пожежі знаходились у даних приміщеннях. В других приміщеннях Виробничої фірми “Судоремнот” у формі ТОВ спостерігались термічні пошкодження та шар кіптяви (т. 1 а.с. 34-38).
04.04.2015 було складено Акт про пожежу (т. 1 а.с. 181-182).
Листом №0415-118 від 05.04.2015 Виробничою фірмою “Судоремонт” у формі ТОВ було проінформовано начальника Суворовського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області підполковника служби цивільного захисту Кошового О.Л. про перелік майна, яке було знищене внаслідок пожежі  (т. 1 а.с. 39).
Листом № 0415-130/1 від 07.04.2015 Виробничою фірмою “Судоремонт” у формі ТОВ було повідомлено начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області Косьміна О.М. про те, що 04.04.2015  в орендованих приміщеннях сталася пожежа, внаслідок чого приміщення згоріли. Разом з тим, Виробнича фірма “Судоремонт” у формі ТОВ попросила у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області дозволу на очистку приміщення від продуктів згорання і початок проведення відновлювальних робіт у приміщенні (т. 1 а.с. 40).
08.04.2015 Виробнича фірма "Судоремонт" у формі ТОВ звернулась до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" із заявою на виплату страхового відшкодування. (т. 1 а.с. 183-184)
09.04.2015, у присутності спеціаліста ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" ОСОБА_1 , оцінювача Долженко І.С., Дихан М.І., директора Виробничої фірми "Судоремонт" у формі ТОВ Веретеннік О.М. було складено протокол огляду будівлі складу № 5, у якій відбулась пожежа (т. 1 а.с. 185).
Листом № 0415-132 від 09.04.2015 Виробнича фірма “Судоремонт” у формі ТОВ звернулась до ПАТ “Страхова компанія “ВУСО” з листом про погодження початку відновлювальних робіт, у якому повідомила про те, що 04.04.2015 року в застрахованих приміщеннях сталася пожежа, внаслідок якої приміщення розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ак Воробйова, 1 згоріли. Також Виробничою фірмою “Судоремнот” у формі ТОВ було зазначено, що 04.04.2015 місце пожежі було оглянуте аварійним комісаром, а 09.04.2015 року - працівником та експертом ПАТ “Страхова компанія “ВУСО” (т. 1 а.с. 42).
Листом № 1691/634134 від 10.04.2015 ПАТ “Страхова компанія “ВУСО” надано згоду на проведення відновлюваних робіт згорілого у результаті пожежі 04.04.2015 приміщення. (т. 1 а.с. 43)
Листом №17/258 від 10.04.2015 ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Виробничої фірми "Судоремонт" у формі ТОВ з повідомленням про необхідність надання Страховикові всіх документів відповідно до п. 7.1 Договору страхування (т. 1 а.с. 190).
Листом №17/285 від 22.04.2015 ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" повідомило Виробничу фірму "Судоремонт" у формі ТОВ про відстрочення складання страхового акту та виплати страхового відшкодування у зв`язку з ненадання Страхувальником документів, зазначених у п. 7.1. Договору страхування (т. 1 а.с. 191).
Листом №17/291 від 23.04.2015 ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" повідомило Виробничу фірму "Судоремонт" у формі ТОВ про проведення власного розслідування обставин події для з`ясування причин і розміру збитку у відповідності до пункту 6.3.5. та про необхідність надати Страхувальнику інших документів, необхідних для прийняття рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування відповідно до п. 7.1.7 Договору страхування, а саме: 
-          договору про постачання електроенергії в приміщення, вказане у Договорі страхування; 
-          договору про обслуговування електромереж; 
-          наказу про призначення відповідальної особи за електрогосподарство та пожежну безпеку Виробничу фірму "Судоремонт" у формі ТОВ;  
-          проекту електропостачання;
-          переліку обладнання, розміщеного у вказаному приміщенні, з технічною документацією;
-          технічні умови підключення до електромереж;
-          протоколи перевірки заземлення і ізолювання електромереж;
-          акти про порушення протилежної безпеки і повідомлення про усунення порушень протипожежної безпеки за період з 2005 по даний час (т. 1 а.с. 192).
23.04.2015 ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" звернулось з листом №17/292 до ГУ ДСНС України в Одеській області про надання документів пов`язаних з проведенням перевірок у Виробничої фірми “Судоремонт” у формі ТОВ та ДСК “Чорноморське морське пароплавство” на предмет дотримання пожежної безпеки з 2005 року в приміщені за адресою: вул. Одеська, 43-А, м. Одеса (т. 1 а.с. 193).
ГУ ДСНС України в Одеській області, у відповідь на запит ПрАТ “СК “ВУСО” від 23.04.2005, надіслало повідомлення від 14.05.2015 про відсутність законних підстав для надання службових документів (т. 1 а.с. 198).
Листом №17/348 від 25.05.2015 ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" звернулось Виробничої фірми "Судоремонт" у формі ТОВ з прохання про надання додаткових документів, необхідних для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування (т. 1 а.с. 196).
Листом №0415-172 від 28.05.2015 Виробничою фірмою "Судоремонт" у формі ТОВ було надано ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" інформацію та документи, що були зазначені у листах Страховика №17/258 від 10.04.2015 та №17/285 від 22.04.2015 (т. 1 а.с. 197), а саме:
-копію договору про постачання електроенергії на 9 арк;
-копію наказу про підготовку спеціаліста з питань електробезпеки на 1 арк;
-копію технічного звіту про перевірку стану електрообладнання на 11 арк.
Листом №0615-245/1 від 17.06.2015 Виробничою фірмою "Судоремонт" у формі ТОВ було надано ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" копію висновку ГУ ДСНС в Одеській області №10/29/04.04.2015 з дослідження технічної причини виникнення пожежі, яка сталась 04.04.2015 року в приміщенні виробничої фірми “Судоремонт” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 1 від 22.04.2015. (т. 1 а.с. 199-226)
01.07.2015 ПАТ “Страхова компанія “ВУСО” направило запит до Головного управління ДСНС України в Одеській області з проханням надати відповідь по наступним питанням:
-чи був забезпечений вивід сигналу автоматичної пожежної сигналізації ТОВ ВФ “Судоремонт”, розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Одеська 43 а, на пульт централізованого цілодобового спостереження ТУ ДСНС України в Одеській області?
-чи був укладений договір на обслуговування автоматичної пожежної сигналізації (АПС) ВФ “Судремонт” з ліцензійною спеціалізованою організацією?  (т. 1 а.с. 228)
07.07.2015 Страхувальником ПАТ “Страхова компанія “ВУСО” було складено Страховий Акт №2051-10 (т.1 а.с.231) до Договору страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015, у якому визнано нестраховим випадком пожежу, яка відбулась 04.04.2015 та прийнято рішення: “у відповідності з даним Актом та п. 6.2.2. Договору добровільного страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015р. (“…Страховик зобов`язаний … при укладені Договору надати інформацію Страховику про всі відомі йому обставини, які мають істотне значення для оцінки страхового ризику”), а також керуючись п.8.3.5. Договору (“Не визнаються страховими випадками події, які відбулись внаслідок… умисних дій Страхувальника (Вигодонабувача), його представників або працівників, направлених на настання страхового випадку, невиконання, порушення діючих норм і розпоряджень органів відомчого і державного пожежного нагляду, неприйняття заходів по попередженню можливої загибелі або пошкодження Майна”) страхового відшкодування виплаті не підлягає.
07.07.2015 ПАТ "Страхова компанія “ВУСО” було направлено на адресу Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та Виробничої фірму “Судоремнот” у формі ТОВ рішення №2937/634134 (т.1 а.с.230), у якому зазначено що відповідно до п.п. 6.2.2. п. 6.2. та п.п. 8.3.5. п. 8.3. Договору страхування, пожежу, яка відбулась 04.04.2015, визнано нестраховим випадком, у зв`язку з невиконанням діючих приписів органів відомчого і державного пожежного нагляду щодо утримання протипожежної сигналізації на території нежитлових приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1.
Спірні правовідносини склались між сторонами з приводу невизнання Відповідачем пожежі, яка сталась 04.04.2015 року в приміщенні виробничої фірми “Судоремонт” у вигляді ТОВ за адресою: м.    Одеса, вул. Ак. Воробйова, 1, страховим випадком та відмови здійснити на користь Позивача страхову виплату.
Позивач обґрунтовув свої вимоги про стягнення відсутністю підстав для невизнання пожежі страховим випадком та наявністю підстав для виплати відшкодування за Договором страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні  дійшов висновку, що пожежа, яка сталась 04.04.2015 року в приміщенні виробничої фірми “Судоремонт” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 1 була страховим випадком.
Разом з тим, ПАТ «СК «ВУСО» в апеляційній скарзі не оскаржує рішення місцевого господарського в частині визнання пожежі страховим випадком, у зв`язку з чим рішення Господарського суду Одеської області у даній справі відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України в цій частині не переглядається.
Стосовно рішення суду першої інстанції щодо розміру страхового відшкодування та доводів апелянта в цій частині, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. За ч. 7 ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. 
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статті 1 Закону України "Про    страхування" страхування    - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором    страхування    або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно з ч. 1, ст. 3 Закону України "Про    страхування", страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори    страхування    або є страхувальниками відповідно до законодавства України.
Страхувальники мають право при укладанні договорів    страхування    інших, ніж договори особистого    страхування,    призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором    страхування    (ч. 4 ст. 3 Закону України "Про    страхування").
В силу ч. 2 ст. 8 Закону України "Про    страхування" страховим випадком визнається подія, передбачена договором    страхування    або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми страхового відшкодування) страхувальнику.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором    страхування    одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 25 Закону України "Про    страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором    страхування    на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами    страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України "Про    страхування" та ч. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно зі ст. 991 Цивільного кодексу України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір    страхування,    якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір    страхування,    умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт    страхування    або про факт настання страхового випадку: одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового    страхування    від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.
Так, як зазначалося раніше, з огляду на встановлені обставини настання страхового випадку за Договору страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015, відповідно до п. 6.1.3. Договору Страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, рішення в цій частині апелянтом не оскаржується.
Щодо розміру страхового відшкодування господарський суд врахував наступне.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про    страхування" страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов    страхування    зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору    страхування    при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору    страхування    або внесення змін до договору    страхування,    або у випадках, передбачених чинним законодавством.
Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового    страхування    і    страхування    відповідальності при настанні страхового випадку.
Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про    страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором    страхування    на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами    страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Так, листом №1691/634134 від 10.04.2015 ПАТ “Страхова компанія “ВУСО” надано згоду на проведення відновлюваних робіт згорілого у результаті пожежі 04.04.2015 приміщення.
01.07.2015 між Виробничою фірмою "Судоремонт" у формі ТОВ та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАР ІНВЕСТ" було укладено Договір №01-07 (т. 1 а.с. 55-56).
Згідно з п. 2.1. Договору замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботи з капітального ремонту нежитлового приміщення складу №5 "Е" за адресою: м. Одеса, вул.. Академіка Воробйова, 1, а Замовник зобов`язується надати Підряднику фронт робіт, прийняти від Підрядника закінчені роботи та оплатити їх.
Пунктом 2.2. визначено, що обсяг, характер та перелік робіт визначається Дефектним актом та Договірною ціною.
Відповідно до п.3.1 Договору ціна договору становить: 956 196, 32 грн., без ПДВ, яка визначається на підставі Договірної ціни, підписаної обома Сторонами, та є невід`ємною частиною Договору.
Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень 2018 вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва складає 604 780, 01грн. (т. 1 а.с. 70).
Згідно висновку експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №18-4609/4610/5353-5356 від 30.03.2020 загальна вартість ремонтно-будівельних робіт, проведених для усунення пошкоджень, завданих унаслідок пожежі, що сталась 04.04.2015, нежитлового приміщення складу №5 літера "Е" загальною площею 401,8м2 за адресою: м. Одеса вул. Академіка Воробйова, 1, складає 1 066 474, 30 грн.; розмір завданої внаслідок пожежі, що сталася 04.04.2015, матеріальної шкоди нежитловому приміщенню складу № 5 літера "Е" загальною площею 401,8м2 за адресою: м. Одеса вул. Академіка Воробйова, 1, складає 659 222, 20 грн. (т. 2 а.с. 131-159)
Пунктом 7.6.1. Договору страхування визначено порядок встановлення розміру страхового відшкодування.
Згідно з п. 7.6.1.1. даного Договору, розмір збитків при загибелі Майна визначається  у розмірі дійсної вартості Майна з урахуванням зносу за час дії Договору, за вирахуванням вартості наявних залишків, придатних для подальшого використання. Загибель Майна означає повне або часткове знищення Майна, при якому витрати на відновлення дорівнюють дійсній вартості або її перевищують.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що, оскільки згідно висновку експерта розмір матеріальної шкоди, завданої у результаті страхового випадку, є більшим (659 222,20 грн.) ніж дійсна вартість, яка була у пошкодженого майна на той самий час (598 700 грн.),  то у розумінні Договору страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015 під час пожежі 04.04.2015 мала місце саме загибель Майна.
Згідно з пунктом 7.5. Договору розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитку, заподіяного настанням страхового випадку, визначеного згідно п. 7.6., за вирахуванням встановленої Договором франшизи і сум, отриманих Страхувальником (Вигодонабувачем) як відшкодування збитків від інших осіб, але не більше страхової суми.
Пунктом 7.6. Договору визначено, що розмір збитків визначається Страховиком або уповноваженою ним особою шляхом проведення експертизи і складання Кошторису збитків. Будь-яка із сторін має право на проведення незалежної експертизи. Незалежна експертиза проводиться за рахунок Сторони, яка вимагала її проведення.
Таким чином, після настання страхового випадку 04.04.2015, під час якого було знищено майно, Страховик повинен був на підставі експертизи скласти відповідний Кошторис збитків.
Зазначеного документу суду у межах розгляду справи надано не було та про його існування сторонами не зазначалось.
За таких обставин, у зв`язку з невиконанням Страховиком обов`язку щодо визначення розміру збитку у передбаченому Договором порядку, місцевий господарський суд  самостійно здійсив відповідний розрахунок завданих збитків на підставі наданих сторонами доказів та у відповідності до положень п.п.7.6.1.1. Договору, де зазначено, що сума збитків при знищенні майна визначається у розмірі дійсної вартості Майна з урахуванням зносу за час дії договору, за вирахуванням вартості наявних залишків, придатних для подальшого використання.
Так, вірним є висновок суду, що дійсною вартістю застрахованого майна на дату виникнення страхового випадку була сума 598 700,00 грн. Зокрема, у матеріалах справи наявний відповідний Висновок Оціночної фірми “ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА” від 09.02.2015 (т. а.с.71-117).
Крім того, судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта в частині того що вартість наявних залишків, придатних для подальшого використання, у розумінні п.п.7.6.1.1. Договору може бути визначена на підставі наданого до суду звіту №19009 від 26.05.2020 (т. 4 а.с. 8-55), складеного суб`єктом оціночної діяльності Гармідаровою Ю.П. щодо ринкової вартості після пожежі залишків застрахованого майна, оскільки згідно висновків, зазначених у вказаному документі, на дату оцінки, 26.05.2020, орієнтовна ринкова вартість нежитлових приміщень одноповерхової будівлі складу №5 літ."Е", загальною площею 401,8 кв.м., яка розташована за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1, після пожежі складає 502 027, 25 грн.
У розділі “поняття, що вживаються у звіті” зазначено, що дата оцінки – це дата (число, місяць, рік), на яку проводиться оцінка майна та визначається його вартість. Про визначення вартості оцінюваного майна саме на дату проведення оцінки свідчать також обставини, викладені у розділі “аналіз ринку комерційної нерухомості” (обставини, які мали місце лише з 2020року), використаний при розрахунку курс гривні до долару США, останній пункт, викладений у заяві оцінювача. 
Таким чином, обставиною, яку можливо було б встановити на підставі надано експертного висновку, це вартість залишків, що залишились після пожежі 04.04.2015, у разі, якщо вони існували станом на 26.05.2020.
Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що обставиною, яка підтверджувала б заперечення відповідача у частині наявності вартості залишків, що залишились після пожежі 04.04.2015 та необхідності вирахувати її від оціночної вартості застрахованого майна, дійсній на той самий період, мало бути підтвердження вартості наявних після пожежі залишків, придатних для використання, станом саме на дату виникнення страхового випадку, тобто 04.04.2015, або максимально наближеної до неї дати. 
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав – це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджується Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
Пунктом 32 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених Постановою КМУ від 10.09.2003 №1140, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотримання принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.
В даному випадку застраховане майно позивача на час проведення дослідження у 2020 році вже було відновлене. При цьому судова колегія враховує, що апелянтом було погоджено проведення відновлювальних робіт згорілого у результаті пожежі 04.04.2015 приміщення. Крім того, місце пожежі оглядалося як аварійним комісаром, так і працівником та експертом ПАТ «СК «ВУСО».
За таких обставин, враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйняття в якості належного доказу Звіту №19009 від 26.05.2020, складеного суб`єктом оціночної діяльності Гармідаровою Ю.П., а доводи в цій частині спростовуються вищевикладеним.
З огляду на зазначене, судова колегія погоджується з висновком, що відповідачем не доведено належними доказами, що на час здійснення страхового випадку залишки майна, що утворились після пожежі 04.04.015, мали вартісну оцінку, що у свою чергу, не спростовує доводи позивача, що сума страхового відшкодування у відповідності до п.7.5. Договору страхування майна №1724466-04-16-01 від 20.03.2015 розраховується як сума збитків, обмежених розміром страхової суми (598    700 грн.), за вирахуванням встановленої договором франшизи (29    935 грн.(5%)), та становить 568    765 грн.
За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового    рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Таким чином, доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони вірних висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
За таких обставин, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 по справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18)  задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 по справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18) залишається без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.   129,   269, 275,   276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
          
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 по справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18) залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 по справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080(910/3705/18) залишити без змін.
Постанова набирає законної з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченими ст. ст. 287-288 ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 17.06.2021 року.

Головуючий суддя:                                                                 Н.М. Принцевська
                                                                  
Судді:                                                                                          Г.І. Діброва 

                                                                                       А.І. Ярош