Справа № 450/3640/19 	Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/643/21  Категорія: 61 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
27 квітня 2021 року                                                  місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Галицька І. П.,
з участю:
представника позивача адвоката Цехоша А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – приватний нотаріус Луцького міського нотаріального окргу Волинської області Снитюк Любов Григорівна, про визнання заповіту недійсним за апеляційною скаргою позивача  ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2021 року,         
        
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – приватний нотаріус Луцького міського нотаріального окргу Волинської області Снитюк Л. Г., про визнання заповіту недійсним.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2021 року накладено на ОСОБА_1 штраф за зловживання процесуальними правами в розмірі 1000,00 грн.
Підставою постановлення вказаної ухвали стало те, що явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 визнано судом обов`язковою, її неявка перешкоджає розгляду справи, а значить ОСОБА_1 допущено бездіяльність з метою перешкоджання судочинству, а саме – неявка в 4 судові засідання.
Позивач  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Вказує, що жодних умисних дій, направлених на ухилення від виконання процессуального обов`язку вона не вчиняла, про неможливість участі у судовому засіданні в установленному порядку повідомляла суд, подаючи відповідні клопотання про розгляд справи за участі її представника адвоката Цехоша А. М. – 19.02.2020, 03.08.2020, 27.11.2020, 20.01.2021, 17.03.2021. Водночас підготовчі засідання відкладались з ініціативи суду у зв`язку з COVID-19.
Відзив на апеляційну скаргу в даній справі не подавався.
Позивач ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі позивача.
В суді апеляційної інстанції представника позивача адвокат Цехош А.М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Обсяг прав та обов`язків учасників цивільної справи визначений ст. 43 ЦПК України.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
За п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Статтею 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.  Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.
Відповідно до ст. ст. 143, 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
З матеріалів убачається, що 17 грудня 2019 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження в даній справі, явка учасників справи та їх представників в усі, без винятку, судові засідання визнано обов`язковою.
Дана вимога суду про явку учасників справи у всі судові засідання судом в ухвалі не обґрунтовані. 
03.02.2020 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву.
19 лютого 2020 року позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи 04.03.2020 без її участі та за участі її представника адвоката Цехоша А. М. Одночасно позивач вказала причину своєї відсутності в судовому засіданні 12.02.2020 – у зв`язку із захворюванням. Аналогічні клопотання про розгляд справи без участі позивача та за участі представника позивача адвоката Цехоша А. М. позивач подавала до суду 03.08.2020, 20.01.2021, 17.03.2021.
В ухвалі суду про накладення штрафу зазначено, що неявка в судове засідання позивача перешкоджає та повністю унеможливлює здійснення судочинства в цивільній справі, суду необхідні її особисті пояснення. При тому, 27.10.2020 та 20.01.2021 позивач була присутня в судових засіданнях, однак розгляд справи було відкладено по незалежних від позивача причинах і суд не заслухав пояснень позивача, яка з`явилась в судове засідання. 
Отже, у суду була можливість отримати пояснення від позивача, про те суд цього не зробив.
Сторона може брати участь в судовому процесі особисто та (або) через представника. 12.02.2020, 04.03.2020, 19.05.2020, 13.07.2020, 05.08.2020, 30.09.2020, 27.11.2020, 20.01.2021, 17.03.2021 в судових засіданнях був присутній представник позивача адвокат Цехош А. М. Відсутні підстави вважати, що у судові засідання, вказані в оскаржуваній ухвалі (30 вересня 2020 року, 27 листопада 2020 року, 18 лютого 2021, 17 березня 2021 року) позивач не з`явилась без поважних причин.
Позивачем та її представником подавались до суду пояснення щодо предмету позову та питань, які виникли у суду під час судового розгляду. Суд неодноразово відкладав розгляд справи з різних пістав.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зловживання процесуальними правами – це цивільне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасника справи, що перешкоджає правосуддю. 
Місцевий суд у своїй ухвалі не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до позивача, які б явно свідчили про недобросовісність позивача у виконанні процесуальних обов`язків чи створення перешкод у вирішенні заявленого позову по суті, лише зазначив, що в діях позивача наявні ознаки неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків, зокрема неприбуття до суду особи, явка якої визнана судом обов`язковою.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення штрафу на позивача  ОСОБА_1 .  Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2021 року в цій справі скасувати.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий 
                               
Судді