ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/1080/20  Номер провадження 22-ц/814/636/21	Головуючий у 1-й інстанції Шевченко В. М.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Одринської Т.В.
суддів : Дорош А.І., Пікуля В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 
на заочне рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2020 року, -
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заяву б/н від 26.11.2010 року. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві. Окрім того, відповідачем було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».
Відповідно до укладеного договору, останній отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, який вподальшому було збільшено до 3000.00 грн.
Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі. ОСОБА_1 ,   взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого, станом на 31.07.2020 року, утворилась заборгованість у розмірі 459 534,55 грн., яка складається з: 2836,16 грн. заборгованості за кредитом, 454185,51 грн. заборгованість а відсотками, 2512,88 нарахована пеня.
Посилаючись викладене, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту – 2836,16 грн та заборгованість за відсотками за період з 26.11.20210 по 28.09.2018р. у розмірі 135 766,79 грн, а всього - 138 602,95 грн. та понесені судові витрати.
Заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2020 року позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26 листопада 2010 року у розмірі 2836,16 грн.
В іншій частині відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 43 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, що Умови та правила надання банківських послуг, які містяться у матеріалах справи, є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови та правила мав на увазі відповідач, підписуючи акету-заяву про приєднання до Умов та правил, та, відповідно, брав на себе зобов`язання щодо сплати процентів, пені та штрафів. Разом з тим, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягненню фактично отримані позичальником кошти за кредитним договором у розмірі 2836,16 грн.
В апеляційній скарзі позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та неповне дослідження обставин справи. В іншій частині просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позичальник, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами. При цьому, позивач вважає, що сторонами було погоджено всі істотні умови договору, у тому числі й відсотки, оскільки, в день відкриття рахунку позичальник особисто 26.11.2010 року підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій сторони погодили розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 чаисла, наступного за звітнім, розмір неустойки (пені, штраф). Вважає, що позивачем доведено факт узгодження з позичальником процентної ставки у розмірі 36 % на рік. 
Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.11.2010 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 500 грн., шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.
У Заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість  ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом з 26.11.2020 по 28.09.2018 р. становить 138602,95 грн., яка складається з: 2836,16 грн. заборгованості за кредитом, 135766,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1  не виконував умови договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з останнього на користь позивача АТ КБ«ПРИВАТБАНК» суми заборгованості за кредитом - 2836,16 грн.
Зважаючи на те, що позивач АТКБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за період з 26.11.2010 по 28.09.2018 р у розмірі 135 766,79 грн, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду саме в цій частині.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 135 766,79 грн., суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні Кредитного договору б/н від 26.11.2010 року сторонами не було погоджено умови щодо порядку, розмірів і строків погашення нарахованих відсотків за користування кредитним коштами. При цьому, суд дійшов висновку, що Умови та Правила надання банківських послуг, які визначають порядок, розміри та строки погашення заборгованості та встановлюють відповідальність позичальника за несвоєчасне виконання взятих на себе зобов`язань, не можна вважати складовою Кредитного договору б/н від 26.11.200 року, оскільки позивачем не надано доказів, що Умови та Правила надання банківських послуг, які додані до позовної заяви, розумів позичальник при укладенні Договору та погодивсь з ними.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у теперішній час АТ КБ «ПРИВАТБАНК», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.
З матеріалів справи вбачається, що в анкеті - заяві від 26.11.2010р. процентна ставка не зазначалася, проте в день відкриття рахунку - 26.11.2010 р. ОСОБА_1 особисто підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 пільгового періоду» та був ознайомлений з прикладом розрахунку суми плати за використання кредитних коштів.
Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано.
Зазначена довідка визначає, зокрема, ставку процентів за користування кредитом (3,0% на місяць, тобто 36% річних), пені, а також штрафів, (а.с.11), а тому висновок суду першої інстанції про те, що сторонами не досягнуто згоди про розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами є помилковим та суперечить матеріалам справи, яким суд не надав належної правової оцінки.
Статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З матеріалів справи слідує, що згідно підписаної заяви б/н від 26.11.2010 року ОСОБА_1  надано кредитні картки :  НОМЕР_1  зі строком дії – 05/12, НОМЕР_2 зі строком дії 07/16, 5168….2996 зі строком дії 05/12. 
Пред`являючи даний позов, банк просив стягнути з ОСОБА_1 відсотки за користування кредитними коштами, нараховані за період з 26.08.2010 по 28.09.2018р. у розмірі 135 766,79 грн., тобто в межах строку договору. 
Як слідує із наданого банком розрахунку, до 31 березня 2015 року процентна ставка за договором банком обраховувалася виходячи з погодженого між сторонами розміру, а саме - 36% річних, проте починаючи з 01 квітня 2015 року позивач нараховував проценти за ставкою 43,2% річних, що свідчить про неправомірні дії банку щодо підвищення процентної ставки, оскільки це виходить за межі узгодженого сторонами договору розміру процентів за користування грошовими коштами.
При цьому посилання банку як на правомірність своїх дій щодо підвищення розміру процентної ставки на Умови та Правила надання банківських послуг, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що надані до позовної заяви Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за підвищеною ставкою.
Отже, суд апеляційної інстанції не бере до уваги надані позивачем Умови та Правила, а тому вважає, що проценти підлягають стягненню за процентною ставкою 36% річних, яка узгоджена із відповідачем відповідно до підписаної останнім довідки.
Так, відповідно до наданого банком розрахунку, кількість днів прострочення сплати заборгованості за кредитним договором за період з 01 квітня 2015 року (дати підвищення процентної ставки) по 28 вересня 2018 року становить 1277 днів.
Заборгованість за тілом кредиту складала 2 836,16 грн., яка не оспорюється.
Отже, розмір заборгованості за процентами за період з 01 квітня 2015 року по 28 вересня 2018 року складає 3 621,77 грн (2 836,16 х 36%) : 360) х 1277 днів.
Загальний розмір заборгованості по відсотках за період з 26.11.2010 року по 28.09.2018 року становить 6 906,32грн. (3 621,77 грн. + 3284,55 грн.), де 3284,44 грн - сума заборгованості за відсотками, нарахованими банком за період з 26.11.2010 року до 01.04.2015 року (до підвищення процентної ставки).
За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 6 906,32 грн.
Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, з ухваленням у цій частині нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог, а саме стягнення відсотків за користування 6 906,32 грн. В іншій частині судове рішення слід залишити без змін.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, та з урахуванням часткового стягнення рішенням першої інстанції сплаченого судового збору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 324,85 грн. судового збору за подання позову та апеляційної скарги (5255 х 7 % - 43 грн). 
Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» -задовольнити частково.
Заочне рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами за кредитним договором № б/н від 26.11.2010 року за період з 26.11.2010 по 28.09.2018 р. у розмірі 6 906,32 грн.
В іншій частині заочне рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2020 року залишити без змін.
Стягнути з   ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 324,85 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06.04.2021.

Головуючий суддя                  Т.В. Одринська 
Судді                         А.І. Дорош
                                                                               В.П. Пікуль