ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 р.	Справа № 591/7620/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2021, головуючий суддя І інстанції: Клименко А.Я., м. Суми, повний текст складено 19.01.21 року по справі № 591/7620/19
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області                 
          про визнання дій протиправними та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області , в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №05.3-11/50 від 20.11.2019 року.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1  залишено без задоволення.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу , вважає,  що рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки суд  неповно з`ясував всі обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладені в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2021р.  , ухваливши нове, яким позовні вимоги   задовольнити в повному обсязі. 
Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області подало до суду пояснення, в яких вказує , що 20.09.2019 споживачка ОСОБА_2 подала заяву до ТОВ «АЛЛО»  надавши згоду на проведення незалежної експертизи вищевказаного телевізора , ТОВ «АЛЛО» було лише 05 листопада 2019 р. організовано
проведення експертизи вказаного телевізору, тому позивачкою було порушено встановлений законодавством термін щодо організації проведення експертизи .
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи , що 03.08.2019 року ОСОБА_2 придбала в магазині ТОВ «АЛЛО» телевізор «Samsung»NU7090UXUA вартістю 20699 грн..
27.09.2019 року на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області надійшла скарга від споживачки ОСОБА_2 щодо розірвання договору купівлі -продажу та повернення сплачених коштів в сумі 20699 грн. за неякісний телевізор «Samsung» UE55NU7090UXUA, S/N: 0CB13LAM500040R .
12.11.2019 року спеціалістами управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області була проведена позапланова перевірка ТОВ «АЛЛО» за результатами якої було складено акт №000090  .
13.11.2019 року за встановлені порушення на керуючу магазином ОСОБА_1 складено протокол СУ №000053 про те що, 13.11.2019 року о 16-30 год. керуюча магазином ТОВ «АЛЛО» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) порушила терміні організації проведення експертизи за скаргою споживачки ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність ст. 155 ч. 1 КУпАП  .
13.11.2019 року на підставі результатів позапланової перевірки надано припис, яким зобов`язано усунути порушення вказані у акті перевірки у тому числі розірвати договір купівлі-продажу та повернути споживачу ОСОБА_2 кошти за сплачений телевізор у повному обсязі в термін до 20.11.2019 року.
20.11.2019 року начальником Головного управління Держспоживслужби в Сумській області було винесено постанову №05.3-11/50, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 117 грн.
ОСОБА_3 не погоджується з вказаною постановою та звернулася до суду з відповідним позовом.
Залишаючи позов без задоволення , суд першої інстанції виходив з того , що керуюча магазином ОСОБА_1 не вчинила жодних дій, спрямованих на дотримання строків передачі товару на експертизу, тому постанова від 20.11.2019 року №05.3-11/50 Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області є такою, що відповідає закону.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення без задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.
Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП закріплений обов`язок органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на момент винесення оскаржуваної постанови) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.
Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.
За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.
Частиною 4 статті 17 вказаного Закону встановлено, що споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції.
У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. 
Відповідно до вимог п. 31 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами , затверджених Наказом Міністерства економіки України 19.04.2007  № 104 (в редакції на момент винесення оскаржуваної постанови) у разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним установлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи в судовому порядку.
Тобто , враховуючи наведені вимоги  ч. 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 31 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами , затверджених Наказом Міністерства економіки України 19.04.2007  № 104 передбачають , що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди  саме організувати проведення експертизи продукції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 13.11.2019 СУ №000053  та оскаржуваної постанови №05.3-11/50 від 20.11.2019 року, що 13.11.2019 року о 16-30 год. керуюча магазином ТОВ «АЛЛО» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) порушила терміні організації проведення експертизи за скаргою споживачки ОСОБА_2 .
Однак, як в протоколі так і в оскаржуваній постанові не наведені обставини , які слугували підставою для наведеного вище висновку , а саме не встановлено з якої дати відрахований триденний строк для організації проведення експертизи продукції , що є визначальним при встановленні наведеного порушення  в розумінні вимог  ч. 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 31 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами , затверджених Наказом Міністерства економіки України 19.04.2007  № 104.
Тобто, відповідачем не встановлено факт порушення позивачкою терміну організації проведення експертизи за скаргою споживачки ОСОБА_2 .
Враховуючи вищенаведене , колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення позовної вимоги в частині скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №05.3-11/50 від 20.11.2019 року .
Всі інші доводи сторін щодо інших обставин притягнення позивача до адміністративної  відповідальності не впливають на вирішення справи.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача, колегія суддів зазначає, що вказані дії є реалізацією покладених на працівників відповідача посадових обов`язків.
Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Порушення, допущені суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані  дії.
Тобто, саме захист прав від порушень з боку суб`єктів владних повноважень має першочергове значення в адміністративному судочинстві.
Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
Застосування конкретного способу захисту права, залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Тобто, вимога про визнання протиправними дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (причина порушення прав) може бути заявлена лише одночасно з вимогою про зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій або зобов`язати вчинити певні дії (захист порушених прав). Натомість, у цій справі таких вимог, направлених на захист прав позивача, заявлено не було.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 160/3053/19.
Предметом оскарження в суді можуть бути саме рішення суб`єкта владних повноважень як такі, що дійсно впливають на обсяг прав, свобод та інтересів позивача.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення , адже у даному випадку відповідачем фактично реалізовано його компетенцію з розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнято за її розглядом постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Безпосереднє визнання протиправними дій відповідача не є таким, що захищає або відновлює права позивача.
Тобто, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що і прийнято даним рішенням судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до п.п.1,2 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування оскарженого судового рішення та прийняття постанови про часткове задоволення позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 за подачу позовної заяви та в розмірі 1152,60 грн. за подачу апеляційної скарги  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   задовольнити частково.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2021 по справі № 591/7620/19  скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.
Скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №05.3-11/50 від 20.11.2019 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 за подачу позовної заяви та в розмірі 1152,60 грн. за подачу апеляційної скарги  за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    Н.С. Бартош