Справа № 308/9803/19

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

10.06.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., у відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Семенова Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/179/20, за апеляційною скаргою адвоката Семенова Ю.О., поданою в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 10. 2019. 
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у  вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №083998 від 17. 08. 2019 та постанови судді від 25. 10. 2019 вбачається, що 17. 08. 2019 о 14 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , по вул. Козацькій, 22 в м. Ужгороді керував транспортним засобом марки «Renault Megane», н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини рота, нечітка вимога, хитка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі, поданійв інтересах ОСОБА_1 адвокат Семенов Ю.О. просить постанову суду від 25. 10. 2019 скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Семенов Ю.О. вказує про незаконність постанови суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та неналежним дослідженням дійсних обставин справи. Зазначає про безпідставну відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про фіксацію судового розгляду. Також зазначає, що зазначені у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі свідки, зокрема свідок ОСОБА_3 не був присутній під час оформлення адмінматеріалів щодо ОСОБА_1 , до того ж 

-2-

вказані у протоколі свідки судом не допитувались, а тому відповідно до висновку КАС у складі ВС у постанові від 27. 06. 2019 №560/751/17, їх письмові показання не є належними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Захисник також зазначає, що викладені у постанові суду пояснення ОСОБА_1 судом спотворені, а ряд клопотань сторони захисту безпідставно залишені без розгляду. Крім того зазначає про недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП щодо обов`язку розгляду справи в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вважає, що судовий розгляд справи не відповідав практиці Європейського суду з прав людини судом першої інстанції та положенням ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує на те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками за формальне порушення Правил дорожнього руху України, у зазначених у протоколі час та обставинах у стані алкогольного сп`яніння не перебував, від проходження медичного огляду у лікаря не відмовлявся, у зв`язку з чим вважає, що складений щодо ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст..256 КУпАП, оскільки такий не містить жодних даних про відмову водія від проходження медичного огляду у лікаря, що є підставою для повернення протоколу органу, що його склав, для належного оформлення. Вказує про упереджене ставлення поліцейського до ОСОБА_1 , що виразилося у відсутності у даної посадової особи бажання об`єктивно розглянути ситуацію, яка склалася після зупинки водія ОСОБА_1 . Звертає увагу і на те, що зазначені у протоколі особи в якості свідків очевидцями події не були, а з відеозапису також вбачається, що свідок ОСОБА_3 взагалі не був присутнім під час оформлення протоколу щодо ОСОБА_1 . Також адвокат Семенов Ю.О. зазначає про недотримання працівниками поліції вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015, оскільки огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі не проводився, що підтверджує відсутність належних і допустимих доказів його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Про вказані порушення на його думку свідчить і відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я та Акту його огляду. Звертає увагу, що письмові показання свідків, викладені на друкованих та завчасно виготовлених бланках, відеозапис із нагрудних камер поліцейських не є суцільним, періодично переривається і є нерозбірливим, а тому не можуть вважатися належними доказами винуватості ОСОБА_1 . Також вказує на недотримання судом першої інстанції постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23. 12. 2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» щодо неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, положень ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини. 
Будучи неодноразово належним  чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1   та його захисник – адвокат Семенов Ю.О.  на розгляд справи  щодо  ОСОБА_1  не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися. Як вбачається з матеріалів справи, захисник Семенов Ю.О. три рази просив про відкладення судового розгляду справи через запровадження в державі карантину, один раз у зв`язку із 

-3-

зайнятістю в іншому судовому процесі та через хворобу свого підзахисного. При цьому захисник – адвокат Семенов Ю.О. в черговий раз подав до апеляційного суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії відеозапису, однак, як вбачається з матеріалів справи, захисник – адвокат Семенов Ю.О. згідно відмітки, наявної в матеріалах справи 21. 10. 2019, з матеріалами справи ознайомився та отримав копію диску з відеозаписом.
Таким чином, вказані у заяві підстави для чергового відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що направлені на безпідставне умисне затягування розгляду апеляційної скарги та нівелює завдання кодексу та є зловживаннями процесуальних прав.
Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Проте законодавцем не визначено, які дії слід вчинити суду у разі, коли обізнана про розгляд справи особа не з`являється на розгляд.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23. 08. 2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.
В постанові від 15. 05. 2019 у справі № 0870/8014/12, адміністративне провадження № К/9901/6938/19, Верховний Суд дійшов висновку, що «сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки».
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12. 03. 2019 у справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Зважаючи на викладене, а такожвраховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а також з урахуванням принципу судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності правопорушника ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Семенова Ю.О., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

-4-

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 17. 08. 2019 о 14 год. 50 хв. по вул. Козацькій, 22 в м. Ужгороді, керував транспортним засобом марки «Renault Megane», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимога, хитка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

-5-

Зокрема, вина ОСОБА_1 доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №083998 від 17. 08. 2019, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від 17. 08. 2019, які підтвердили, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, так і огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі; належним чином завіреною копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 №628806 від 17. 08. 2019, відповідно до якої 17. 08. 2019 о 14 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Megane», н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з вул. Радванської та повертаючи на вул. Козацьку в м. Ужгороді, не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський - інспектор взводу 1 роти батальйону УПП в Закарпатській області Колотов В.О. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07. 11. 2015 та згідно вимог ст. 256 КУпАП.
Законність зупинки водія ОСОБА_1 підтверджується постановою серії ДП18 №628806 від 17. 08. 2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції. До того ж, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення, ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Не встановлено під час розгляду справи і те, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння, були підстави для його обмови, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.  
Крім того, вказані показання свідків є узгодженими не тільки між собою, а й з даними, що об`єктивно зафіксовані на відеозаписах з нагрудних реєстраторів патрульних поліції.
З указаних підстав, є необґрунтованими і такими що спростовуються матеріалами справи про адмінінстративне правопорушення твердження адвоката Семенова Ю.О. про відсутність свідка ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та упереджене ставлення до ОСОБА_1 поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката Семенова Ю.О. щодо незаконності висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки з установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп”яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоров`я, за наявності підстав не довіряти технічним приладам, наявним у працівників поліції.
-6-

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п. 1. 2. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров”я України від 09. 09. 2009 № 400/666, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода,тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 . 
Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання адвоката Семенова Ю.О. в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09. 11. 2015 щодо не забезпечення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі, є необгрунтованими, оскільки ОСОБА_1 сам відмовився, у присутності двох свідків, від проходження будь-яких оглядів на виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння. 
На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання адвоката Семенова Ю.О. на відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як уже зазначалось, останній відмовився від проходження такого огляду. У відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09. 11. 2015, на підставі оформленого співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, проводить огляд водія у закладі охорони здоров`я.
Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, відсутність такого направлення в матеріалах справи, не свідчить про недотримання співробітниками поліції вимог вказаної Інструкції.
Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №083998 від 17. 08. 2019 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 також зазначив власні пояснення по суті порушення та підписав складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. 
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
-7-
Посилання адвоката Семенова Ю.О. у поданій в інтересах ОСОБА_1 апеляційній скарзі на те, що судом при прийнятті рішення порушено право на захист та інші процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки із матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вимоги закону щодо дотримання   прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи щодо ОСОБА_1   належним чином дотримані.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не викликав і не допитав усіх свідків у справі, в тому числі й працівника поліції, який склав протокол, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, не можуть бути задоволені доводи захисту стосовно визнання відеозапису неналежним доказом з підстав того, що запис не повний, оскільки на відеозаписі міститься факт керування   ОСОБА_1 транспортним засобом, пояснення ОСОБА_1 про те, що він вжив одне пиво, а також факт його відмови у проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Також, не можуть бути задоволені доводи адвоката Семенова Ю.О. про визнання неналежними доказами письмові пояснень свідків з підстав того, що інспектором поліції були використані на друковані заздалегідь «формалізовані» бланки пояснень в яких вже було надруковано текст, з якого випливає, що той чи інший водій відмовився від проходження освідування на предмет алкогольного сп`яніння, адже пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, підписано свідками, відповідно до вказаних пояснень, ОСОБА_1 було запропоновано в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.
До того ж вказані пояснення не є єдиними доказам та відповідають обставинам, що зафіксовані відеозаписом подій є послідовними та узгоджуються з поясненнями працівників поліції. В той же час, необхідно зазначити про те, що адвокатом не додано доказу, який би ставив під сумнів пояснення зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.
Апеляційний суд не враховує і доводи адвоката Семенова Ю.О. про те, що суд першої інстанції зобов`язаний був надати оцінку законності зупинки водія ОСОБА_1 , оскільки зазначене питання не є предметом розгляду в суді першої чи апеляційної інстанції. 
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника Семенова Ю.О., не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не встановлені.
       З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі захисника Семенова Ю.О. не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події. 

-8-

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Інші доводи, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, а цитування положень КУпАП та Інструкції не свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.        
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

                                       П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката Семенова Ю.О., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 10. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін. 
       Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя