П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8840/20	

Суддя першої інстанції: Марин П.П.
 Час  та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
 Повний текст судового рішення складений 26.11.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М.,  Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробнича фірма «ТКС» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2020р.р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі – ТОВ) «Науково виробнича фірма «ТКС» звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2020р. №UA500130/2020/000083/2.
В обґрунтування позову зазначено, що митний орган безпідставно встановив відсутність достатніх відомостей, які підтверджують задекларовану позивачем митну вартість товарів. При цьому, митним органом не вказано складові митної вартості товарів що є непідтвердженими, причин з яких неможливо встановити складові митної вартості товару, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2020р. позов задоволений з підстав того, що надані позивачем документи для митного оформлення товару  підтверджують задекларовану митну вартість та є достатніми для здійснення митного оформлення, а тому суб`єктом владних повноважень безпідставно винесено рішення про коригування митної вартості товарів.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Одеська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів   приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2020р. між ТОВ «Науково виробнича фірма «ТКС» (покупець) та компанією ZHEJIANG GUXIANDO POLYESTER DOPE DYED YARN CO., LTD., CHINA (постачальник) укладено контракт №11, згідно умов якого постачальник зобов`язується виготовити, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного контракту продукцію власного виробництва - високоміцні синтетичні поліефірні нитки, промислового призначення, в асортименті, кількості та за ціною згідно додаткам до цього контракту. /а.с.13-14/
Згідно п.3.1 вищезазначеного контракту товар поставляється на умовах FOB NINGBO CHINA, у відповідності з INCOTERMS 2010, якщо інше не встановлено в додатках, які є невід`ємною частиною цього контракту.
Відповідно до п.п.4.1, 4.2 вищезазначеного контракту загальна вартість даного контракту, складається з суми усіх поставок згідно додаткам до цього контракту. Ціна за товар включає вартість тари, пакування та маркування кожного разу встановлюється в додатках до цього контракту. Тара та пакування включені у вартість товару та не підлягають поверненню.
Згідно п.п.5.1, 5.2 вищезазначеного контракту оплата за товар здійснюється шляхом грошового переказу на умовах визначених у додатках до цього контракту. Умови оплати: передоплата перед відвантаженням товару. Детально умови оплати обумовлюються постачальником і покупцем і відображаються в письмовому вигляді у відповідних додатках до цього контракту. /а.с.13-14/
Відповідно до п.1.2. додатку №2 від 04.06.2020р. до вищезазначеного контракту, порядок і термін оплати: - передоплата 4500 долари США оплачується всією сумою або частинами в термін до 10.06.2020р. включно; - залишок передоплати 9727,20 долари США оплачується всією сумою або частинами в термін до 01.07.2020р. включно. 
Згідно з п.п.2.1, 3.1 додатку №2 від 04.06.2020р. до вищезазначеного контракту, умови поставки товару є - FOB NINGBO CHINA (Інкотермс 2010), тара та пакування включені у вартість товару та не підлягають поверненню. /а.с.16/
Відповідно до інвойсу №L-GXD20061563 від 15.06.2020р. загальна вартість товару складає 14227,20 долари США. 
30.07.2020р. ТОВ «Науково виробнича фірма «ТКС» подало до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA500130/2020/225749 для здійснення митного оформлення товару. Товар ввезено на умовах поставки FOB CN Ningbo на виконання умов контракту №11 від 23.08.2020р. Митна вартість товару заявлена позивачем самостійно за ціною контракту (перший метод) в сумі 14227,20 долари США. /а.с.15-16/
Для підтвердження митної вартості товару позивачем були надані документи, передбачені ст.53 Митного кодексу України: інвойс №L-GXD20061563 від 15.06.2020р.; коносамент №MRFB20062385А від 19.06.2020 року; навантажувальний документ №20201684 від 27.07.2020р.; сертифікат про походження товару 20С3306С2578/00736 від 18.06.2020р.; платіжне доручення №4 від 09.06.2020р.; платіжне доручення №5 від 24.06.2020р.; рахунок №2424 від 28.07.2020 року; довідка про транспортні витрати №1 від 27.07.2020р.; прайс-лист б/н від 04.06.2020р.; контракт №11 від 23.03.2020р.; додаткова угода №1 від 06.07.2020р. додаток №2 від 04.06.2020р.; контракт 24.05.2018/980Д від 24.05.2018р.; висновок лабораторії №14200870 від 29.12.2017р.; лист ТОВ «НВФ «ТКС» №28/07-1 від 28.07.2020р.; лист продавця б/н від 24.06.2020р.; лист продавця б/н від 18.07.2020р.; оборотно-сальдова відомість від 20.07.2020р.; акт зважування №46751 від 29.07.2020р.; сертифікат випробувань 2220 від 12.06.2020р.; сертифікат випробувань №4400 від 07.06.2020р.; митна декларація країни відправлення 310120200518505861 від 17.06.2020р. /а.с.13-44/
Електронним повідомленням митного органу, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, запропоновано ТОВ «Науково виробнича фірма «ТКС»  надати додаткові документи, які підтверджують числові значення складової митної вартості товару.
Листами ТОВ «Науково виробнича фірма «ТКС»  від 31.07.2020р. №№31/07-1, 31/07-2 надано митному органу пояснення щодо імпортованого товару та повідомлено про відсутність додаткових документів. /а.с.46-48/
За результатами розгляду поданих підприємством документів відповідачем прийнято рішення №UA500130/2020/000083/2 від 04.08.2020р.  про коригування митної вартості товарів, в якому митна вартість визначена за резервним методом. /а.с.8-9/
Відповідно до картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00273 за результатами перевірки митної декларації та відповідних документів, відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000083/2 від 04.08.2020р. /а.с.10-11/
Не погоджуючись з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі – МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 названого Кодексу, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.
Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частина друга вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.5 ст.58 МК України  ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000083/2 від 04.08.2020р.
В даному випадку, з вищевказаного рішення вбачається, що:
1) заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що відповідно до пп. в п. 1 ч. 10  ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Згідно п.4.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.03.2020  року №11 та специфікацією від 04.06.2020 року №2 до зовнішньоекономічного контракту визначено, що витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
2) рахунком про вартість морського перевезення від 28.07.2020р. №2424, визначено що він підлягає оплаті протягом 3 банківських днів, але банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення відповідно до виставленого рахунка-фактури відсутні;
3) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001р. №65, собівартість перевезень - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 пункту 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно п.2.2.1. договору ТЕ                  №24.05.2018/98ОД від 24.05.2018р., надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У довідці про транспортні витрати від 28.07.2020р. №2424 вказано що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками експедитора визначеними п.2.2.1. договору № 24.05.2018/98ОД від 24.05.2018р. /а.с.8-9/
В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервний метод визначення митної вартості товару.
Так, відповідно до умов п.4.2. контракту №11 від 23.03.2020р. та п.3.1 додатка №2 від 04.06.2020р. до вищезазначеного контракту, тара та пакування входить у вартість товару та поверненню не підлягає.
Разом з тим, пунктом 7.1. контракту №11 від 23.03.2020р. визначено, що товар поставляється в стандартній упаковці для даного виду товару, а також придатною для транспортування товару морським транспортом. Детальний опис упаковки міститься в пакувальному аркуші.
Згідно наданих до митного оформлення документів, вбачається що умови поставки товару - FOB. /а.с.13, 16, 91/
Статтею А.9. розділу FOB Правил Інкотермс-2010 передбачено, що продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.
Отже, зауваження митного органу щодо того, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару є необґрунтованими та безпідставними.
Митним органом зазначено, що під час митного оформлення позивачем не подано сертифікат про походження товару.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного органу разом з митною декларацією подані рахунок №2424 від 28.07.2020р. та довідка про транспортні витрати №1 від 27.07.2020р. Відповідно до рахунку №2424 від 28.07.2020р. експедитор ТОВ «Таніт Груп» надав ТОВ «НВФ «ТКС» наступні послуги: морський фрахт за межами території України на суму 38111,61грн.; транспортно-експедиторське обслуговування, вантажно-розвантажувальні роботи, документальне оформлення на території України на суму 22228,13грн.; експедиторська винагорода на території України на суму 520,01грн. Всього на суму 60859,75грн. /а.с.42/
Згідно з довідкою ТОВ «Таніт Груп» про транспортні витрати №1 від 27.07.2020р., наданої в митні органи України, вартість морського перевезення з Ningbo (China) до порту Південний в контейнері №MSKU9638162 (частина вантажу) за коносаментом MRFB20062385A становить 38111,61грн., - вага брутто 16150кг. На умовах FOB страхування вантажу не проводилось. /а.с.43/
У постанові Верховного Суду від 31.05.2019р. у справі № 804/16553/14., суд касаційної інстанції зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Таким чином, вищезазначені документи підтверджують надання транспортно-експедиційні послуги за межами території України.
Так, в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Частина 2 ст. 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.
Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Аналіз графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів, що оскаржується свідчить про те, що відповідач не зазначив жодних конкретних підстав щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності.
Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення, попередні методи не застосовуються митницею з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. 
          Проте, вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.
Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами  ст.57 Митного кодексу України, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.
Виходячи з наведеного, надані позивачем документи не містять розбіжностей, дані яких піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару, а тому рішення  митного органу про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, при розгляді справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції в порядку             ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.