ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2021 р.           Справа№ 910/17429/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Іоннікової І.А. 
 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" 
на рішення 
Господарського міста Києва         
від  25.01.2021 ( повний текст складено 25.01.2021)
у справі   № 910/17429/20 ( суддя Маринченко Я.В.)
за позовом          Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"
до           Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Універсальна» 
про           стягнення 5      231, 38 грн. 
    ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення 5231,38 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2019 в селі Гатне, Києво-Святошинського району на вул. Київській відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки "Ford Cargo 4142D" реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2020, у результаті якої пошкоджено автомобіль марки "Skoda Fabia", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . Відповідно до Звіту №142341 від 23.10.2020 вартість матеріальної шкоди становить 28280,12 грн., згідно з висновком/калькуляцією №142341 від 02.01.2020 вартість відновлювального ремонту становить 31463,20 грн., яку позивач, як страховик виплатив, ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №545 від 10.01.2020.

Короткий зміт рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/17429/20 позов задоволено повністю.
На підставі рішення суду з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" підлягає стягненню на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" сума страхового відшкодування в розмірі 5231  грн. 38 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102  грн. та 5000 грн. витрат на професійну правову допомогу.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором №1901881 серія PKS від 07.11.2019, перейшло право вимоги, яке Товариство з обмеженою відповідальністю "А1 груп" мало до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" із заявою про страхове відшкодування №04-463 від 13.02.2020 про виплату страхового відшкодування у розмірі 28   280,12 грн., проте відповідачем було прийнято рішення про часткове задоволення вимоги позивача у розмірі 23048,74 грн., які були сплачені останньому 28.02.2020.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що обов`язок щодо відшкодування збитку завданого внаслідок ДТП покладається на відповідача відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Також судом задоволено вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. відповідно до ст. 126 ГПК України.
      Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
      Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна"  звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у  задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не узгоджуються з обставинами справи.
Апелянт зазначає, що  у зв`язку із тим, що позивачем не було враховано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля при розрахунку суми страхового відшкодування (згідно висновку/калькуляції № 142341 від 02.01.2020 на підставі якого/якої була виплата страхового відшкодування),  фахівцями Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» було складено Висновок по справі № 82858_о_п_ про вартість матеріального збитку, за яким сума відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу (коефіцієнт 0,48) становить 23 048, 74 грн., яку і було сплачено на користь позивача.
Крім того, вартість запасних частин та фарбування у калькуляції від 24.12.2019 є завищеною, оскільки калькуляція від 24.12.2019, яка є додатком до звіту від 23.10.2019 є значно завищеною, ніж дані додатку згідно висновку від 02.01.2020 на підставі якого здійснювалась виплата.  

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
07.11.2019 між Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А1 груп" (страхувальник) було укладено Договір №1901881 серія PKS, за умовами якого застраховано, автомобіль марки "Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_2 , в тому числі за страховим ризиком - пошкодження.
Як вбачається з відповіді Національної поліції України від 02.01.2020, 24.12.2019 у Київській обл, с. Гатне, по вул. Київська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки "Ford", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1  внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.12.1. п.13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Згідно з постановою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2020 у справі №369/457/20 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП.
Позивач, на виконання умов Договору №1901881 серія PKS від 07.11.2019, на підставі страхового акту №142341 від 10.01.2020, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ "А1 Груп" в розмірі 31463,20 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №545 від 10.01.2020.
Крім того на замовлення позивача, суб`єктом оціночної діяльності, ФОП Карета О.Є. було проведено оцінку матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля марки Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_2 , за наслідками проведення якого, відповідно до Звіту №142341 від 23.10.2020, вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 28280,12 грн без ПДВ.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.
Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Ford", д.н.з. НОМЕР_1 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4772700 у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Універсальна".
З наявного в матеріалах справи копії полісу №АК/6953214 вбачається, що вказаний поліс обов`язкового страхування був чинний на момент скоєння ДТП (24.12.2019). Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн, франшиза - 0 грн.
Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_2 збитки у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.  
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" із заявою про страхове відшкодування №04-463 від 13.02.2020 про виплату страхового відшкодування, проте відповідачем було прийнято рішення про часткове задоволення вимоги позивача у розмірі 23048,74 грн., які були сплачені останньому 28.02.2020.
Відповідачем  як страховиком "Ford", д.н.з. НОМЕР_1 було сплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 23048,74 грн., що не заперечується позивачем.
 Враховуючи вищевикладене,  суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача  5231, 38 грн. страхового відшкодування та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00  грн.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.
Пунктом 36.4. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
Пунктом 32.2 Закону  "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення  страхового  відшкодування та виплатити його.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). 
Відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003, значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким,  що  дорівнює  нулю  для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.
Пунктом 7.39 Методики визначено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є, зокрема якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному  режимі  (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова,  кабіни, рами відновлювали ремонтом  або  вони  мають  корозійні  руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.
Як вбачається з матеріалів справи, строк експлуатації автомобіля марки Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_2 на моменту настанні розглядуваної ДТП становить 8 років, що підтверджується доданими позивачем до позовної заяви доказами, зокрема Звітом №142341 від 23.10.2020 з додатками, з яких вбачається, що строк експлуатації транспортного засобу перевищує 7 років. Вказана обставина є підставою для застосування коефіцієнту фізичного зносу відповідно до п.7.39 Методики.
Суб`єктом оціночної діяльності ФОП Карета О.Є. на замовлення позивача  було складено звіт №142341 від 23.10.2020, з якого вбачається урахування останнім коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля та вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda FABA», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 28   280.12 грн. 
Враховуючи вищевикладене, колегія погоджується з висновком місцевого суду  щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 5   231,38 грн.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем  додано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 02.01.2020 укладений із Адвокатським бюро "Синюк і Партнери", детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надавання правової допомоги від 30.09.2020, акт виконаних робіт від 30.09.2020, а також платіжне доручення №304 від 03.09.2020 на оплату послуг за цим договором на суму 5000 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія погоджується з висновком місцевого суду  щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00  грн.
Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що  позивачем при здійсненні розрахунку суми страхового відшкодування не було враховано коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля при розрахунку суми страхового відшкодування  (згідно калькуляції № 142341 від 02.01.2020, на підставі якої була виплата страхового відшкодування),  а тому фахівцями Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» було складено висновок № 82858_о_п_ про вартість матеріального збитку, відповідно до якого сума відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу становить 23   048, 74 грн., яка і була сплачена позивачу.
Наданий відповідачем розрахунок, а саме  Висновок №82858_о_п_ від 12.02.2020 не може вважатись допустимим доказом, оскільки не містить жодних відомостей стосовно особи яка її склала та не містить інформації на підставі яких саме вихідних даних її складено. 
Крім того, на замовлення позивача  ФОП Карета О.Є. було складено звіт №142341 від 23.10.2020, з якого вбачається урахування останнім коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля, виплата страхового відшкодування позивачем була здійснена у межах зазначеного звіту.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі, а доводи  апеляційної скарги  зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Оцінюючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі постановлено  з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи,  а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
       Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270 пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                               П О С Т А Н О В И В:

     Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на рішення Господарського міста Києва        від  25.01.2021 у справі   № 910/17429/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського міста Києва     від  25.01.2021 у справі   № 910/17429/20 залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/17429/20 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                І.А. Іоннікова