УХВАЛА

24 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  916/3781/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий,  Білоус В.В., Погребняк В.Я., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький учбово-курсовий консультаційний центр промислової безпеки"
на постанову  Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021
та ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.02.2021
у справі № 916/3781/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький учбово-курсовий консультаційний центр промислової безпеки"
до Фізичної особи-підприємця Федорчук Лариси Рафаїлівни
про стягнення 1 470 465 грн.
ВСТАНОВИВ:
08.04.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький учбово-курсовий консультаційний центр промислової безпеки" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову  Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.02.2021 у справі №916/3781/20 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3781/20 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький учбово-курсовий консультаційний центр промислової безпеки" у справі №916/3781/20  залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.
Залишаючи без руху касаційну скаргу Суд зазначив, що скаржнику потрібно правильно зазначити судові рішення, що оскаржуються та виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України.
13.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький учбово-курсовий консультаційний центр промислової безпеки" направлено  заяву про усунення недоліків касаційної скарги до якої долучена касаційна скарга у новій редакції.
На виконання пункту 4 частини 2 статті 290 ГПК України, скаржником визначено предметом касаційного оскарження постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.02.2021 у справі №916/3781/20.
Проте, зважаючи на зміст цієї заяви, недоліки в частині відсутності у касаційній скарзі передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку скаржник не усунув. 
Як вбачається з матеріалів справи №916/3781/20 Господарського суду Одеської області,  Південно-західним апеляційним господарським судом була прийнята постанова 22.03.2021, якою  апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький учбово-курсовий консультаційний центр промислової безпеки" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.02.2021 у справі № 916/3781/20 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.02.2021 про повернення позовної заяви без розгляду у справі № 916/3781/20 залишено без змін.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Тобто, скаржник зобов`язаний зазначити:
- неправильно застосовані судом норми матеріального права чи порушені норми процесуального права;
- підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав);
- обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування/порушення цих норм, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. 
Згідно з частинами 1 і 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У новій редакції касаційної скарги заявник повторно посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права (статей 22, 526, 530, 549, 612, 1212 Цивільного кодексу України, 173, 175, 230 Господарського Кодексу України) проте не вказує, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також не обґрунтовує у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також не посилається в чому полягає порушення норм процесуального права (оскільки спір по суті не розглядався, а позовна заява судом першої інстанції була повернута без розгляду).
Отже, у касаційній скарзі не   наведено будь-якого обґрунтування, передбаченого законом для касаційного оскарження судових рішень, натомість викладено суть спірних правовідносин, обставини справи, позицію позивача щодо цих обставин.
Самої по собі незгоди скаржника із висновками суду апеляційної інстанції, без викладення аргументів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, та без зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України, недостатньо для виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу.
За змістом частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із скаргою.
Приписами ч. 5 ст. 292 ГПК України, зокрема, визначено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Таким чином скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 27.04.2021 щодо обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, визначення передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 290 цього Кодексу, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький учбово-курсовий консультаційний центр промислової безпеки" підлягає поверненню скаржнику.
При цьому Суд звертає увагу скаржника, що відповідно до норм чинного законодавства він має право звернутися із касаційною скаргою повторно.
За таких обставин, керуючись статтями 174, 234, частинами 2, 5 статті     292     Господарського процесуального кодексу України, Суд 

У Х В А Л И В:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницький учбово-курсовий консультаційний центр промислової безпеки"  на постанову  Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.02.2021 у справі №916/3781/20 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         О.В. Васьковський
Судді                                                                                                      В.В. Білоус 
                                                                                                            В.Я. Погребняк