П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6588/20	

Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Одеса, 14 грудня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо перенаправлення повідомлення регіонального сервісного центру МВС в Одеській області до Головного управління ДПС у Кіровоградській області; визнання протиправними дії Головного управління ДПС в Кіровоградській області щодо формування податкових повідомлень-рішень на сплату транспортного податку та нарахування пені; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №0198340-5207-1123 від 23.09.2019 року; зобов`язання Головного управління ДПС в Кіровоградській області скасувати нараховану пеню за прострочення сплати транспортного податку за автомобіль Mercedes-Benz G500, державний номер НОМЕР_1 , 2018 року виготовлення, чорного кольору, кузов НОМЕР_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розрахунок транспортного податку та винесення податкового повідомлення-рішення було здійснено не уповноваженим органом, рішення контролюючого органу було надіслано не на її адресу, що у свою чергу спричинило неправомірне нарахування пені, а відтак, вказані дії податкових органів слід визнати протиправними, а оскаржувані податкові зобов`язання та рішення - скасувати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Дії Головного управління ДПС в Кіровоградській області щодо надсилання податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №0198340-5207-1123 від 23.09.2019 року не за податковою адресою платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 - визнано протиправними.
Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Кіровоградській області форми «Ф» №0198340-5207-1123 від 23.09.2019 року - визнано протиправним та скасовано.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 43142606) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму понесених судових витрат у розмірі 1681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок) гривень.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що ОСОБА_1 зареєстровано 22.06.2019р. автомобіль MERSEDES-BENZ G-500 2018 року випуску, який відповідно до ст. 267 ПК України є об`єктом оподаткування транспортним податком, що в свою чергу сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету. Так, за звітний період 2019 рік визначено до сплати 14583,33 грн. податковим повідомленням-рішенням від 23.09.2019р. № 0198340-5207-1123. Вказане податкове повідомлення-рішення направлено на податкову адресу ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 та повернуто поштовою службою із зазначенням причин повернення – за закінченням терміну зберігання. Таким чином, відповідно до ст.. 58 ПК України, спірне податкове повідомлення-рішення вважається врученим у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Також, як зауважує апелянт, ОСОБА_1 не зверталась до ГУ ДПС Малиновського району м. Одеси у зв`язку із зміною реєстрації, чим порушила вимоги ст. 70 ПК України. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 29.11.1997 року Кіровоградським РВ УМВС України в Кіровоградській області, з 28.04.2010 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.64-65).
Попередньою адресою реєстрації ОСОБА_1 до 17.03.2010 року, була: АДРЕСА_1 (а.с.163 зворотній бік).
Будь-які інші відомості щодо реєстрації місця проживання позивача або зняття з реєстраційного обліку у паспорті ОСОБА_1 відсутні.
Відповідно до інформації, наданої Територіальним сервісним центром 5142 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області Головного сервісного центру МВС, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України, за ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , значиться на обліку та зареєстрований з 22.06.2019 року транспортний засіб Mercedes-Benz G500, державний номер НОМЕР_1 , 2018 року виготовлення, чорного кольору, кузов НОМЕР_5 (а.с.38).
Згідно інтегрованої картки платника податку, сума нарахованого ОСОБА_2 транспортного податку за автомобіль Mercedes-Benz G500, державний номер НОМЕР_1 , 2018 року виготовлення, чорного кольору, кузов НОМЕР_6 гривень (а.с.81-83).
23.09.2019 року, Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення №0198340-5207-1123, яким ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб» за податковий період 2019 року у розмірі 14583,33 гривень (а.с.49).
Податкове повідомлення-рішення №0198340-5207-1123 від 23.09.2019 року, було надіслано Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області на адресу: м. Кропивницький, вул. Слави, 15 та повернулось на адресу контролюючого органу з відміткою поштового відділенні «за закінченням терміну зберігання» (а.с.48).
Вважаючи дії контролюючих органів щодо обрахунку та направлення податкового повідомлення-рішення, а у подальшому, нарахуванні пені - протиправними, позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надсилаючи податкове повідомлення-рішення №0198340-5207-1123 від 23.09.2019 року, податковим органом на поштовому конверті зазначено адресу, яка не відповідає зареєстрованій адресі позивача, що як наслідок, унеможливило його отримання позивачем, у зв`язку з чим дане податкове повідомлення-рішення згідно абзацу 4 частини 58.3 статті 58 ПК України вважається таким, що не вручене платнику податків.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення рішення протиправно надіслане Головним управління ДПС в Кіровоградській області у порушення підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України.
З приводу іншої частини позову, суд першої інстанції вказав, що не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки пеня за прострочення сплати транспортного податку позивачці - не нараховувалась, що підтверджується даними інтегрованої картки платника податків позивача, наявною у матеріалах справи; позивачем не надано доказів, що підтверджують факт перенаправлення Головним управлінням ДПС в Одеській області повідомлення регіонального сервісного центру МВС в Одеській області до Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, установлених законом.
Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», (набрав чинності 01.01.2015р.), викладено у новій редакції ст.267 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою запроваджено транспортний податок для фізичних осіб.
Як встановлено пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
У відповідності до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Згідно з пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Приписами п. 267.4 ст. 267 ПК України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
За визначенням пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (пп.267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України).
Відповідно до п.267.6.3 ст. 267 ПК України, органи внутрішніх справ зобов`язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об`єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами.
З 1 квітня 2015 року органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.
Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено мінімальну заробітну плата станом на 01.01.2019 року у розмірі 4173 гривень.
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2019 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких станом на 01.01.2019 року становить понад 1523145 гривень (375х4173) та інформація про який розміщена на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.
Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz G500, державний номер НОМЕР_1 , 2018 року виготовлення, чорного кольору, кузов НОМЕР_5 , який відповідач вважає об`єктом оподаткування транспортним податком у відповідності до ст. 267 ПК України.
Вказана обставина позивачкою не оскаржується.
Згідно з приписами пп. 267.7.1 п. 267.7 ст. 267 ПК України, податок сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
За вказаного, колегія суддів звертає увагу, що оскільки об`єктом оподаткування транспортним податком у даному випадку є автомобіль марки Mercedes-Benz G500, державний номер НОМЕР_1 , 2018 року виготовлення, чорного кольору, кузов НОМЕР_5 , який згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів зареєстровано у м. Одеса, то такий податок у розумінні пп. 267.7.1 п. 267.7 ст. 267 ПК України має сплачуватися також в м. Одесі.
До того ж, як свідчать матеріали справи, платник податку – фізична особа ОСОБА_1 також зареєстрована у АДРЕСА_4 .
Будь-яких інших достовірних даних щодо місця реєстрації платника податку фізичної особи ОСОБА_1 на території іншої адміністративно-територіальної одиниці матеріали справи не містять.
В свою чергу, як зазначалось вище, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб, у розумінні пп. 267.6.1 здійснюється контролюючим органом саме за місцем реєстрації платника податку.
Таким чином, оскільки місцем реєстрації позивачки є м. Одеса, транспортний засіб, що є об`єктом оподаткування транспортним податком зареєстровано у м. Одеса, відтак є необґрунтованим прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області, адже вказаний податковий орган, у даному випадку не є контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку фізичної особи ОСОБА_1 .
Також, колегія суддів зазначає, що за визначенням п.287.8.1 ст. 287 ПК України, транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
У відповідності до ст. 129 ПК України, нарахування пені розпочинається:
при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.
З матеріалів справи колегією суддів було встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0198340-5207-1123 від 23.09.2019 року, Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області було надіслано ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_5 .
Однак, як зазначалося вище, місцем реєстрації ОСОБА_1 з 28.04.2010 року, є адреса: АДРЕСА_4 (а.с.64-65).
Колегія суддів вказує, що згідно з п.42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У відповідності до п.45.1 ст.45 ПК України, податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28 грудня 2015 року у разі, якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом при його надісланні, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. У разі встановлення такої помилки працівник структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечує виправлення допущених при надісланні податкового повідомлення-рішення помилок та надсилає його повторно не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення пошти (поштової служби).
Так чином, колегія суддів вважає ґрунтовним висновок суду першої інстанції про те, що надсилаючи податкове повідомлення-рішення №0198340-5207-1123 від 23.09.2019 року, податковим органом на поштовому конверті зазначено адресу, яка не відповідає зареєстрованій адресі позивача, що як наслідок, унеможливило його отримання позивачем, у зв`язку з чим дане податкове повідомлення-рішення згідно абзацу 4 частини 58.3 статті 58 ПК України вважається таким, що не вручене платнику податків.
Відповідачами ані у ході судового розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду даної справи, не надано будь-яких доказів, на підставі яких відомостей або документів (витяг з реєстру, тощо) оскаржуване податкове повідомлення-рішення було надіслано на адресу: АДРЕСА_5 .
До того ж, згідно наданого відповідачем у справі копії рекомендованого повідомлення №2500100826305, спірне податкове повідомлення-рішення, яке було надіслано на адресу АДРЕСА_5 , на ім`я ОСОБА_1 - повернулось відправнику-контролюючому органу, з відміткою поштового відділенні «за закінченням терміну зберігання» (а.с.17).
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не було взято до уваги тверджень податкового органу про те, що згідно інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків місцем реєстрації ОСОБА_1 є саме: АДРЕСА_1 , з посиланням на п. 58.3 ст. 58 ПК України на підтвердження правомірності своїх дій, позаяк податковим органом не надано до матеріалів справи жодного належного документального доказу взаємозв`язку зазначеної ним адреси у спірному податковому повідомленні-рішенні із ОСОБА_1 станом на момент його прийняття, або на момент реєстрації автомобіля з приводу транспортного податку на який виник спір у даній справі.
В контексті викладеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові по справі №826/14361/16 від 24 січня 2019 року з приводу встановлення факту направлення (вручення) фізичній особі податкового повідомлення-рішення поштою у встановленому законодавством порядку.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Посилання апелянта на порушення позивачем у даній справі вимог ст. 70 Податкового кодексу України, колегія суддів оцінює критично, оскільки як вірно зауважив з даного приводу суд першої інстанції, Податковий кодекс України, що містить обов`язок платника податку повідомити про зміну місця реєстрації (проживання) та податкової адреси набрав чинності 01.01.2011 року, між тим ОСОБА_1 з 28.04.2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Вказане, на переконання колегії суддів, свідчить про відсутність у позивачки у даній справі обов`язку у 2010 році – а саме цей період є моментом її зміни місця реєстрації та проживання, повідомляти контролюючий орган про зміну місця реєстрації. 
Водночас, як встановлено ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.
До того ж, як звертала увагу позивачка у своєму позові, щодо неї у Малиновському районі м. Одеси сформована облікова картка платника податку. Також, з 2016 року позивачка вже сплачувала відповідний податок за місцем реєстрації попереднього автомобіля у м. Одеса.
Загалом доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 420/6588/20- залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено та підписано 18 травня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.