УХВАЛА
 
13 травня 2021 року
м. Київ
справа №595/630/17
провадження № 61-6783ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним,
ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2021 року ОСОБА_1  засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року.
Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.
Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Положеннями пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу(підстави) касаційного оскарження з переліку, визначеного частиною другою статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга всупереч вищевказаній нормі не містять посилань на підстави касаційного оскарження, їх відповідного обґрунтування.
Також за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
З тексту оскаржуваних судових рішень вбачається, що у справі було заявлено первісний та зустрічний позови.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник оскаржує у повному обсязі постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення зустрічних позовних вимог та в частині вирішення первісних позовних вимог частково оспорює стягнуту суму заборгованості.
Так з первісним позовом ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду у 2017 році та заявило майнову позовну вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 1 047 647,18 грн.
Відповідно до вимог частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на день звернення з позовом, за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору дорівнює 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, за цю позовну вимогу до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 15 714,71 грн.
Рішенням суду першої інстанції стягнуто суму заборгованості у розмірі 812 184,98 грн, постановою апеляційної інстанції стягнуто заборгованість у розмірі 1 037 287,76 грн. Скаржник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, тобто, не погоджується з сумою грошових коштів у розмірі 225 102,78, що становить 21,49% від загальної суми позовних вимог за первісним позовом. Відповідно 21,49% від загального розміру судового становить 3377,09 грн.
Таким чином, за подання касаційної скарги на судове рішення в частині оспорюваних сум за первісним позовом підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% вищевказаної частини від загальної суми судового збору - 6754,18 грн.
З зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду в 2018 році.
Відповідно до вимог частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на день звернення з зустрічним позовом за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2018 року був встановлений у розмірі 1762 грн.
Таким чином, за подання зустрічного позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі       704,80 грн (1762х0,4), а відповідно за подання касаційної скарги в частині оскарження в касаційному порядку судового рішення стосовно вирішення зустрічного позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1409,60 грн.
Таким чином, за подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення зустрічного позову, а також в частині оспорюваних сум за первісним позовом підлягає сплаті судовий збір у загальному розмірі 8 163,78 грн (6754,18+1409,60).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату або документи на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.
Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку касаційного оскарження. 
Разом зі скаргою ОСОБА_1 надав до суду заяву про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якої посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав особисто 23 березня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою в матеріалах справи, в зв`язку з чим вважає, що строк касаційного провадження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Так  повний текст оскаржуваної постанови складено 05 січня 2021 року. Строк касаційного оскарження відповідно до вимог статі 390 ЦПК України сплинув 04 лютого  2021 року. Касаційну скаргу подано 22 квітня 2021 року, тобто, поза межами строку касаційного оскарження. До заяви про поновлення строку касаційного оскарження         ОСОБА_1 додав копії документів, які в додатках до заяви зазначив, як копії сторінок з журналу про отримання копії оскаржуваної постанови. 
Такі причини пропуску строку касаційного оскарження суд не може визнати поважними, так як відсутні докази того, що суд апеляційної інстанції у порядку виконання вимог статті 272 ЦПК України не надсилав копію судового рішення на адресу заявника. Оскаржуване судове рішення оприлюднено у Єдиному державному реєстру судових рішень 11 січня 2021 року. Обов`язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк покладено саме на учасника справи, а отримання копії оскаржуваного судового рішення пізніше може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження.
У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Через особливості розгляду касаційної скарги на стадії її прийняття до розгляду суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити дані про направлення судом апеляційної інстанції копії оскаржуваної постанови скаржнику засобами поштового зв`язку, оскільки матеріали справи надходять до суду лише після відкриття касаційного провадження у справі.
За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені чинним цивільним процесуальним законодавством. 
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                              А. А. Калараш