УХВАЛА
15 червня 2021 року
м. Київ
Справа №495/11037/19
Провадження № 51-2518 ск 21
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                      ОСОБА_1 ,
суддів                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянула касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 і 
 
встановила:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 лютого 2021 року, яким визнано винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі–КК України), та призначено покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
У касаційній скарзі адвокатом ОСОБА_4 ставиться питання про касаційний перегляд вироку суду, ухваленого щодо ОСОБА_5 , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. 
Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому, відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 424 цього Кодексу в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції самостійному оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Однак, як вбачається із долучених до скарги судових рішень, вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 лютого 2021 року судом апеляційної інстанції не переглядався.
Колегія суддів також зауважує, що касаційна скарга адвоката  ОСОБА_4 містить суперечності, оскільки в її тексті останнім вказується на незаконність та необґрунтованість як рішення суду першої інстанції, так і ухвали Одеського апеляційного суду від 19 березня 2021 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 , однак у прохальній частині скарги йдеться про скасування лише вироку суду першої інстанції і не зазначається, яке рішення суд касаційної інстанції має прийняти щодо ухвали апеляційного суду.
Крім того, відповідно до статей 55, 56, 57, 425, 434 КПК України потерпілий наділений правом на оскарження судових рішень у кримінальному провадженні, зокрема правом на подачу касаційної скарги, підтримання її шляхом дачі пояснень касаційному суду, на участь у судовому провадженні з перегляду судових рішень, а також правом бути завчасно повідомленим про час та місце судового розгляду. 
Згідно із ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник – особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником, повноваження якого на участь у кримінальному провадженні має підтверджуватися документами, передбаченими ст. 50 КПК України.
Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику (ч. 4 
ст. 58 КПК України).
Метою інституту представництва є забезпечення реалізації прав та інтересів довірителя. Особа, що виступає від імені довірителя зобов`язана діяти в інтересах останньої добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Колегія суддів зазначає, що представництво адвокатом ОСОБА_4 інтересів потерпілого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні оформлено на підставі договору про надання правової допомоги. Як викладено в договорі, потерпілий наділив адвоката правом на захист його інтересів у суді, але не наділяв адвоката правом складати процесуальні документи та захищати його інтереси у суді касаційної інстанції.
Водночас, як убачається з оскаржених судових рішень, потерпілий ОСОБА_7 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а за положенням п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка її видала, саме тому представництво інтересів потерпілого адвокатом було припинено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що у адвоката на момент подачі даної касаційної скарги відсутні повноваження на її підписання від імені потерпілого, тобто касаційну скаргу подано особою, яка не мала право її подавати (Аналогічна позиція викладена в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 квітня 2018 року у справі № 552/7009/15-к).
Інших документів на підтвердження своїх повноважень представника потерпілого адвокатом ОСОБА_4 . Суду надано не було.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів
постановила:
 
Касаційнускаргу адвоката ОСОБА_4 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                     ОСОБА_3