запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/187/21	Головуючий у 1-й інстанції Варнавська Л.О.	
Єдиний унікальний №333/6728/20	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       02 квітня 2021 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 і його захисника Трачук Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 січня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду 19.11.2020 року о 18 год. 05 хв. у м.Запоріжжі по вул.Чумаченко, 25 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення поведінки, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу газоаналізатор «Drager» та у встановленому законом порядку в спеціалізованому медичному закладі у лікаря-нарколога в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивував тим, що згідно паспорту громадянина України він 1971 року народження, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений рік народження 1972, та в протоколі не має жодного його підпису.
Крім того, він вважає, що суд першої інстанції позбавив його права бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, докази та заявляти клопотання, чим порушив положення ст.268 КУпАП.
Фактично суд поклав в основу постанови оглянутий відеозапис, проте постанова суду не містить даних про джерело отримання вказаного відеозапису. Поліцейські не були викликані до суду, не надали пояснення щодо походження відеозапису (джерело його отримання).
На виклик суду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились та надали заяву про неможливість прибути в судове засідання та підтвердили відомості, викладені в їх поясненнях. Разом із тим, КУпАП не передбачає можливості надсилання таких заяв свідками, оскільки ст.272 КУпАП передбачає допит свідків безпосередньо в суді. Тому на думку правопорушника, без допиту вище зазначених свідків у судовому засіданні та перевірки їх показань особисто судом, не було можливо посилатися на ці пояснення у постанові як на доказ. До того ж, з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду не вбачається підстав зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням. 
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Трачук Н.І., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд виходить із наступного.
Згідно зі змістом розписки, що міститься в матеріалах провадження (а.п. 21) захисник ОСОБА_1 пан Моїсеєнко І.В. отримав повістку до суду на 22.01.2021 року для передачі ОСОБА_1 . Останній 19.01.2021 року звернувся до суду із письмовим клопотанням про перенесення розгляду справи. Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду його справи Комунарським районним судом м.Запоріжжя про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає порушень процесуального закону з приводу розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності ОСОБА_1 , оскільки подача заяви про відкладення розгляду справи не зобов`язує суд до беззаперечного задоволення такого клопотання. 
Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. 
Більш того, апелянт не був позбавлений права на захист своїх прав в апеляційному суді як особисто та і за допомогою захисника.
При цьому в судовому засіданні апеляційної інстанції була присутня захисник Трачук Н.І., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому права ОСОБА_1 , які були на його думку порушені в суді першої інстанції, були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Перевіряючи інші доводи ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить з наступного.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №146829 від 19.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінні у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, при складанні протоколу ОСОБА_1 від надання пояснень по суті порушення, підпису та отримання копії протоколу відмовився; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та зазначено, що огляд за допомогою Alcotest Drager 6820 не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 24.12.2020 року о 18 год. 20 хв. направлявся на огляд в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, проте огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою останнього від проходження огляду.
Вказані докази узгоджуються з відомостями рапорту поліцейського Силиванова І.О. від 19.11.2020 року, в якому зафіксовано, що під час несення служби на СП Запоріжжя - Південь по вул.Чумаченка, 25, було зупинено транспортний засіб «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Було встановлено, що водій не має при собі посвідчення водія. На водія було складено постанову серії БАА №592288 за ч.1 ст.126 КУпАП. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою Alcotest Drager 6820 або в медичному закладі у лікаря - нарколога, на що він відмовився у присутності двох свідків. Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджений. 
Зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 рухається по проїжджій частині. Вказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції, водій назвався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не надав на вимогу поліцейських посвідчення водія, зазначивши, що викинув його. На питання ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, поліцейський пояснив, що автомобіль зупинився в зоні зупинки громадського транспорту. 
Крім того, ОСОБА_1 не надав документи про реєстрацію транспортного засобу. Поліцейський вказує на те, що у ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння, перелічує їх та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер або в медичному закладі, але останній відмовляється пройти огляд за допомогою пристрою «Драгер» та в медичному закладі у лікаря нарколога на вул.Оріхівське шосе, в присутності двох свідків. ОСОБА_1 повідомив, що розуміє наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
ОСОБА_1 було оголошено протокол про адміністративне правопорушення, останній відмовився від підпису в ньому та від його отримання. Від керування транспортним засобом відсторонено. 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив дані обставини. 
Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи про незаконність постанови суду у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не допитав свідків та працівників поліції є безпідставними, оскільки зазначені апелянтом відомості не викликали необхідністю з`ясування безпосередньо у свідків таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами.
Той факт, що при розгляді справи судом першої інстанції не заслухані працівники патрульної поліції правильності висновків суду не спростовує та не свідчить про незаконність винесеної постанови. 
Доводи апелянта з приводу того, що зупинка транспортного засобу була неправомірною є необґрунтованими, оскільки не заслуговують на увагу, бо поважними чи неповажними є причини зупинки автомобіля поліцейськими, це не є істотними порушеннями КУпАП і які можуть бути підставою для скасування постанови суду. ОСОБА_1 не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, яка нібито мала місце 19.11.2020 року.
Крім того, вирішення питання про правомірність чи неправомірність зупинки автомобіля поліцейськими не перебуває у зв`язку з вирішенням питання про обґрунтованість постанови суду в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП. 
Посилання апелянта на те, що вказаний відеозапис не може бути використаний як доказ внаслідок незрозумілості джерела його походження суд апеляційної інстанції оцінює як надумані зважаючи на наявність в матеріалах справи супровідного листа ДПП УПП в Запорізькій області від 20.11.2020 р. №20385/41/32/03/2020, з яким даний відеозапис був направлений до Комунарського районного суду м.Запоріжжя (а.с. 11).
Відеозапис події, що знаходиться на диску, містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.
Той зміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях  ОСОБА_1  є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище. 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що даний протокол відповідає вимогам ст. ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. 
З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ставити під сумнів яких підстав не вбачається, встановлено, що обидва були свідками того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що також підтверджується відеозаписом на диску з камери патрульного поліцейського, доданого до матеріалів справи, де патрульний поліцейський звертає увагу на те, що присутні свідки. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають.
Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і доводи апелянта, зокрема про те, що в протоколі і в постанові його рік народження замість «21.01.1971» вказано «21.01.1972», оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять у собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я. 
Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін. 
Уточнити постанову судді і вважати, що до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не 21 січня 1972.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 О.С. Гончар

Дата документу  Справа № 333/6728/20