Справа № 127/4860/21 
Провадження № 33/801/321/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,
розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 –адвоката Дегтярьова Олега Миколайовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративного правопорушення ДПР18 № 525576 від 11 лютого 2021 року, 25 січня 2021 року о 00-50 год. на перехресті вул. Брацлавська-Привокзальна м. Вінниці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Murano» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КП «ВОНД «Соціотерапія». Результат огляду – позитивний – 0,72 ‰, 0,64‰, аналіз сечі на етанол – 0,6‰.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, 25 січня 2021 року о 00-50 год. на перехресті вул. Брацлавська-Привокзальна м. Вінниці водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Murano», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, перед поворотом ліворуч не надав перевагу у русі зустрічному автомобілю «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та вчинив зіткнення з автомобілем, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, а пасажир ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження, чим порушив п.п. 10.1, 16.6. Правил дорожнього руху України.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання про судовий збір.
При винесенні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Дегтярьов О.М. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, а саме доставлено його до закладу охорони здоров`я пізніше ніж дві години з моменту виявлення підстав для його проведення. А тому висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.        Протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушенням, а тому не може бути доказом його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       На момент розгляду справи судом першої інстанції та складання протоколу про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, дослідивши матеріали справи і постанову суду в межах доводів скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У результаті дослідження матеріалів справи, перегляду відеозапису в ході апеляційного розгляду встановлено.
25 січня 2021 року о 00-50 год. на перехресті вул. Брацлавська-Привокзальна м. Вінниці водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Murano», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, перед поворотом ліворуч не надав перевагу у русі зустрічному автомобілю «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та вчинив зіткнення з автомобілем, а пасажир ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження, чим порушив п.п. 10.1, 16.6. Правил дорожнього руху України. В результаті указаної пригоди обидва транспорті засоби отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Вказані обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №525575 від 11 лютого 2021 року, а також підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 січня 2021 року, схемою наслідків ДТП з описом завданих автомобілям механічних пошкоджень, відеозаписом події. В матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували наведені обставини, котрі в свою чергу узгоджуються між собою та з протоколом про адміністративне правопорушення. 
Посилання адвоката в апеляційній скарзі на висновок експерта 2150/20-21 від 30 березня 2020 року у якому зазначено, що в заданій дорожній ситуації водії автомобіля «Nissan Murano», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , повинен був керуватись технічними нормами вимог 10.1, 16.6, а водій автомобіля Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , технічним нормам вимог 12,4 12.3 ПДР України, не може враховуватись апеляційний судом, оскільки є новим доказом який не досліджувався судом.
При цьому ОСОБА_1 не наведено причин не подання такого висновку, здійсненого за його заявою, до суду першої інстанції.
З моменту ДТП, а саме з 25 січня 2021 року по дату винесення постанови судом першої інстанції – 22 березня 2021 року, пройшло достатньо часу для призначення автотехнічного дослідження, однак скаржник не скористався таким правом.
Також, судом було оглянуто матеріали відеофіксації, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, перед поворотом ліворуч не надав перевагу у русі зустрічному автомобілю «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , та спричинив зіткнення з автомобілем.
Ці та інші наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскарженій постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 525576, 25 січня 2021 року о 00-50 год. на перехресті вул. Брацлавська-Привокзальна м. Вінниці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Murano» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. 
Відповідно до висновку КП ВОНД «Соціотерапія» № 0318 від 25 січня 2021 року, результат огляду – позитивний – 0,72 ‰, 0,64‰, аналіз сечі на етанол – 0,6‰.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
За змістом п.п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3, 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до розділу І п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У розділі І п. 8 Інструкції передбачено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
       Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров?я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов?язки.
Згідно із висновком КП ВОНД «Соціотерапія» № 0318 від 25 січня 2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 був направлений слідчим СВ РУП старшим лейтенантом Тиндиком Т.О. на медичний огляд, результат огляду – позитивний – 0,72 ‰, 0,64‰, аналіз сечі на етанол – 0,6‰. 
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння є недійсним, оскільки ДТП сталася 00:50 год., а огляд проведений 04:55 год., тобто огляд на стан сп`яніння проведено більше ніж 2 години після ДТП, що є порушенням Інструкції №1452/735, відповідно до якої працівник поліції має забезпечити доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, не заслуговують на увагу.
Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735 встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Вищевказані норми свідчать про те, що огляд на стан сп`яніння особи повинен проводитися протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Разом із тим, підстави для проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди у закладі охорони здоров`я , відповідно до п.8 Інструкції, виникають не з часу скоєння ДТП, а з часу виявлення унаслідок ДТП загиблих або травмованих осіб. Тому час виникнення підстав для такого огляду рахується безпосередньо не з часу ДТП, а з часу, коли буде встановлено і зафіксовано травмування осіб унаслідок ДТП, що здійснюється за участю відповідних медслужб. Відтак, враховуючи викладене, ці доводи скарги безпідставні.
       Аргументи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня частині статті 130 КУпАП є безпідставними, оскільки не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, і відповідно правового значення для вирішення справи не мають.
       Також, не заслуговують на увагу заперечення ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не був в стан алкогольного сп`яніння, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме: висновком КП ВОНД «Соціотерапія» № 0318 від 25 січня 2021 року та протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №525576, з результатами якого він погодився про що свідчить його підпис.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
       Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції та складання протоколу про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на таке.
З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ).
Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:
-у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;
-у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння ;
Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.
За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).
Відповідно до п.1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року №503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» - закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України не пізніш як у п`ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Офіційними друкованими виданнями є: «Офіційний вісник України»; газета «Урядовий кур`єр», газета «Голос України», «Відомості Верховної Ради України», «;Офіційний вісник Президента України».
Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.
Таким чином, оскільки норми Закону № 720-IX, в частині його набрання чинності, суперечать нормам ч. 5 ст. 94 Конституції України, тобто нормам прямої дії нормативно - правового акту, що має найвищу юридичну силу, а тому датою набрання чинності вище згаданого закону потрібно вважати саме 03 липня 2020 року.
Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 Кодексу України про адміністративне правопорушення та застосовує закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 03 жовтня 2020 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 286-1), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року.
З огляду на викладене, дослідженні у справі докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
Інші обставини, на які посилається заявник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.
Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката Дегтярьова Олега Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                         С. Г. Копаничук