Ухвала
 
24 травня 2021 року
м. Київ
справа №167/758/20
провадження №61-7559ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04 грудня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Носачевичівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору - державний нотаріус Рожищенської державної нотаріальної контори Палівода Іванна Іванівна, про визнання заповіту нікчемним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсним рішення Носачевичівської сільської ради Рожищенського району, визнання недійсними державних актів та визнання права власності на спадкове майно, 
ВСТАНОВИВ:
01 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою нарішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04 грудня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2021 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
У клопотанні, яке містить касаційна скарга, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що у суді апеляційної інстанції було проголошено вступну та резолютивну частини постанови Волинського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, датою засвідчення указаного судового рішення є 25 березня 2021 року, повний текст нею отримано 01 квітня 2021 року. На підтвердження даних обставин, ОСОБА_1 надано супровідний лист суду апеляційної інстанції датований 26 березня 2021 року разом із належним чином завіреною копією оскаржуваної постанови. 
За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Волинського апеляційного суду від 17 березня 2021 року оприлюднено 29 березня 2021 року. 
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що заявник була присутньою у судовому засіданні в  суді апеляційної інстанції. 
Разом із тим, письмових доказів на підтвердження обставини щодо отримання повного тексту оскаржуваної постанови саме 01 квітня 2021 року заявником не надано, що позбавляє суд касаційної інстанції вирішити питання щодо поновлення строку на оскарження судових рішень.  
З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідну довідку суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду або інші належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у  м. Києві/Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір».
Згідно із частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Зважаючи на те, що позовну заяву ОСОБА_1   пред`явлено у липні 2020 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2020 року.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2020 року становив  2 102 грн.
Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 * 0,4 = 840,80) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(2 102 * 5 = 10 510) та немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб  (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.
Ураховуючи наведене за вимоги немайнового характеру (визнання заповіту нікчемним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсними державних актів), розмір судового збору складає 6 726,40 грн ((840,80*4)* 200%)).
За вимогу майнового характеру заявнику необхідно сплатити судовий збір (визнання права власності на спадкове майно) з урахуванням вартості спірного майна.
Відсутність відомостей щодо вартості спірного майна позбавляє суд касаційної інстанції визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті.
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04 грудня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 В. С. Висоцька