ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1578/21 Справа № 204/452/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Демченко Е.Л.,
               за участю секретаря – Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних збитків
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила: 
- стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 173 958 грн.;
- стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 інфляційні збитки у розмірі 49456 грн. 26 коп., які виникли, у зв`язку з невиконанням зобов`язання;
- стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 15670 грн. 52 коп., які виникли, у зв`язку з невиконанням зобов`язання;
- стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі (том 1 а.с.2-7).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1  до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних збитків – залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомоги у сумі 25000 грн.(том 2 а.с.60-69). 

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (том 2 а.с.77-84). 

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що у січні 2008 року ОСОБА_1 перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 та проживаючи з ним однією родиною, придбала автомобіль Skoda Fabia Elegance, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 у кредит, уклавши кредитний договір № 11291952000 від 31 січня 2008 року з АТ «УкрСиббанк».
28 квітня 2009 року ОСОБА_1 надала довіреність, яка посвідчена державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Неклесою О.М., якою уповноважила ОСОБА_2 представляти інтереси в органах Державтоінспекції, в підрозділах технічного обслуговування і ремонту ТЗ, або в будь – яких інших підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності з усіх питань, пов`язаних з експлуатацією, транспортуванням, визначенням на власний розсуд місця стоянки ТЗ, транспортувати, експлуатувати, користуватися належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АЕС № НОМЕР_3 , виданого РП 1 – го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 29.01.2008 року, автомобіль марки «Skoda Fabia Elegance», тип легковий комбі – В, випуску 2007 року, шассі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований там же.
Для виконання повноважень за вказаною довіреністю позивачка надала йому право сплачувати необхідні платежі, надавати та отримувати необхідну документацію, розписуватися за неї.
Довіреність видана строком на три роки і дійсна по 28 квітня 2012 року (том 1 а.с.12). Довіреність міститься у Реєстрі довіреностей (том 1 а.с.125).
Відповідно до Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей, 20.04.2015 року ОСОБА_2 видав ОСОБА_3 довіреність на розпорядження транспортним засобом «Skoda Fabia», 2007 року випуску, серійний номер № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (том 1 а.с.138).
Відповідно до довіреності, виданої 27 листопада 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшаковою Т.М., ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 розпоряджатися (продавати, обміняти, передавати в оренду, позичку тощо), а також при здійсненні повноважень за даною довіреністю керувати належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РП 1-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 29.01.2008 р., автомобілем марки «Skoda Fabia Elegance», 2007 року випуску, номер шасі (кузов, рама) VIN - НОМЕР_2 , легковий комбі-в, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований там же 29.01.2008 р.
Для чого надала йому право представляти інтереси в органах нотаріату, комісійних магазинах, відповідних органах ДАІ або будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, його переобладнанням (зміна типу і моделі автомобіля, його кольору, заміна у встановленому порядку двигуна, кузова, інших деталей), ремонтом, проходженням державного технічного огляду (обов`язкового технічного контролю); визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля; зняти автомобіль з обліку, якщо в тому буде потреба, одержати транзитні номери; ставити автомобіль на облік; подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, (в тому числі заяви про належність майна на праві особистої власності та про перший продаж у поточному календарному році транспортного засобу), дублікат реєстраційного документа, в разі його втрати, отримати тимчасовий реєстраційний талон, отримати у органах ДАІ довідку про кількість проданих у поточному календарному році будь-яких належних їй транспортних засобів, підписувати договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування автомобілем, визначаючи на власний розсуд ціну та умови договорів, одержати належні їй за результатами згаданих договорів грошові суми, укладати договори обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника ТЗ або будь-які інші договори страхування, отримувати страхові поліси та страхові відшкодування, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в цьому буде необхідність, від її імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах, згідно із калькуляціями, актами, експертними висновками або за домовленістю, сплачувати транспортні податки, а також виконувати всі інші юридично значущі дії, пов`язані з цією довіреністю.
Довіреність видана строком на три роки з правом передоручення повноважень третім особам з правом використання автомобіля за межами України за умови оформлення такого права у встановленому чинним законодавством порядку та дійсна до 27 листопада 2017 року (том 1 а.с.13,70).
Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 08.09.2016 року № 31/4 – Л – 130, станом на 07.09.2016 року за громадянкою ОСОБА_1 , на той час був зареєстрований автомобіль «ВАЗ 2107», 1987 року випуску.
29.01.2008 року на той час в Дніпропетровському ВРЕР № 4 був зареєстрований автомобіль, як придбаний в розстрочку «Skoda Fabia Elegance», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1450, на підставі довідки – рахунок ЄГП № 900406 від 21.01.2008, при цьому були видані номерні знаки НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 .
18.11.2015 в Територіальному сервісному центрі 1241 РСЦ МВС в Дніпропетровській області зазначений автомобіль був перереєстрований на іншого власника, на підставі довідки – рахунок ААЕ № 906597 від 18.11.2015, виданого ФОП ОСОБА_5 (том 1 а.с.113-115).
Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 10.08.2018 р. № 31/4 – 1242 – 54аз, 29.01.2008 року транспортний засіб марки «Skoda Fabia», 2007 року випуску, було зареєстровано в сервісному центрі МВС № 1241 з торгівельної придбаного в розстрочку за ОСОБА_1 . 18.11.2015 р. даний ТЗ перереєстровано на фізичну особу за довідкою-рахунок ААЕ906597 від 18.11.2015 р., виданою ФОП ОСОБА_5 у сервісному центрі МВС № 1241.
29.11.2016 р. даний ТЗ було знято з обліку для реалізації у сервісному центрі МВС № 1242.
27.01.2017 р. даний ТЗ було зареєстровано на фізичну особу за договором ТСЦ № 1249/2017/307566 від 27.01.2017 р. у сервісному центрі МВС № 1249.
30.06.2017 р. даний ТЗ було перереєстровано на фізичну особу за договором ТСЦ № 1249/2017/519731 від 30.06.2017 р. у сервісному центрі МВС № 1249 (том 1 а.с.14-15).
Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (РСЦ МВС в Дніпропетровській області) від 04.09.2019 року № 31/4-Л – 162 згідно внесеної до Єдиного реєстру транспортних засобів інформації встановлено, 18 листопада 2015 р. автомобіль «Skoda Fabia», 2007 року випуску, VIN - код НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі довідки-рахунку від 18 листопада 2015 р. № ААЕ 06597, виданої ФОП ОСОБА_5 перереєстровано на нового власника - фізичну особу.
Згідно вказаної довідки-рахунку вартість реалізованого ТЗ склала - 173958 грн. (том 1 а.с.16).
Відповідно до довідки АТ «УкрСиббанк» від 15 липня 2014 року Вих. № 53-2-3-52, виданої на ім`я боржника ОСОБА_1 , кредит на придбання авто та заставу транспортного засобу № 11291952000 від 21 січня 2008 року припинено, у зв`язку з виконанням боржником усіх зобов`язань в повному обсязі належним чином. Боржник ОСОБА_1 повернено позику, що було надано з цільовим призначенням: Кредит на придбання транспортного засобу у сумі 81900 грн. (том 1 а.с.22).
Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру № 1242 від 12.05.2016 року № 31/4-1242-Л-173, станом на 17.05.2016 року за ОСОБА_1 29.01.2008 року зареєстровано наступні автотранспортні засоби: Skoda Fabia 1390, (2007), сірий, № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 (том 1 а.с.117).
Відповідно до довідки від 18.05.2016 року № 31/4-1242Л-173/1, 29.01.2008 року зареєстровано «Skoda Fabia», 2007 року випуску, VIN - код НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , власник ОСОБА_1 
18.11.2015 року в ТСЦ 1241 РСЦ МВС вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника за довідкою-рахунком, у зв`язку з цим з 18.11.2015 ОСОБА_1 , не є власником автомобіля «Skoda Fabia», 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2 (том 1 а.с.71).
Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру №1241 від 25.05.2016 року № 31/4-1241- 738, станом на 24.05.2016 року транспортний засіб «Skoda Fabia», 2007 року випуску, VIN - код НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , зареєстрований з 18.11.2015 року та по теперішній час, за гром. ОСОБА_6 (том 1 а.с.72).
Відповідно до роз`яснень АТ «УкрСиббанк» від 02.08.2016 року №15/44293, 31.01.2008 року між ОСОБА_1 та Банком було укладено кредитний договір № 11291952000, згідно з умовами яких банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався належним чином використовувати та повернути банку кредит, а також сплатити плату за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Станом на дату надання відповіді грошові зобов`язання за кредитними договорами виконані позичальником в повному обсязі. Будь – які претензії до ОСОБА_1 відсутні (том 1 а.с.23).
Відповідно до довідки № в/65/9 від 08.09.2016 року, виданої ФОП ОСОБА_7 , автомобіль Skoda Fabia, V – 1390, 2007 року випуску, станом на 08.09.2016 року має середню ринкову вартість 166933 грн. (том 1 а.с.174).
Відповідно до результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАС» МВС України Територіального Сервісного Центру 1242 Регіонального Сервісного Центру МВС у Дніпропетровській області від 09.02.2018 року, 29.01.2008 року автомобіль Skoda Fabia 1390, (2007), номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 ; 18.11.2015 року автомобіль Skoda Fabia 1390, (2007), номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 ; 27.01.2017 року автомобіль Skoda Fabia 1390, (2007), номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_8 ; 30.06.2017 року автомобіль Skoda Fabia 1390, (2007), номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_9 (том 1 а.с.11).
02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 направлено на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожному окремо, претензії, відповідно до якої зазначила про необхідність відшкодування їй 173958 грн., які були отримані внаслідок продажу автомобіля Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 (том 1 а.с.24,25,26).
Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2017 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Кравченко О.О., приватний нотаріус Меньшакова Т.М., ОСОБА_4 про визнання доручення та договору купівлі-продажу недійсним відмовлено (том 1 а.с.59,60-64).
Відповідно до постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2017 року скасовано та постановлено нове.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним доручення на право розпоряджатися автомобілем Skoda Fabia Elegance, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшаковою Т.М. від 27.11.2014 року, реєстр № 839, від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 . Визнано недійсним доручення на право розпоряджатися автомобілем Skoda Fabia Elegance, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кравченко О.О. від 20.04.2015 року, реєстр № 258, видане в порядку передоручення від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Skoda Fabia Elegance, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_3 , яка діяла на підставі доручення від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , укладений на підставі довідки-рахунок та право власності на який зареєстровано 18.11.2015 року. Скасовано свідоцтво НОМЕР_5 від 18.11.2015 року про реєстрацію права власності на автомобіль Skoda Fabia Elegance, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 (том 1 а.с. 146-155).
Додатковою постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат (том 1 а.с.156-159).
Відповідно до Постанови Верховного суду від 10 квітня 2019 року постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року скасовано. Рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 06 липня 2017 року залишено в силі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 409, 60 грн. (том 1 а.с.17-21, 65-69).
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2019 року накладено арешт на автомобіль марки Skoda Fabia, моделі – Elegance, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) – VIN – НОМЕР_6 , об`єм двигуна -1390, тип – легковий –В, колір – сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на його відчуження (том 1 а.с.143-145)
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він разом з позивачем проживали у цивільному шлюбі. За час спільного проживання вони разом з позивачем придбали в кредит два автомобілі марки «Шкода». Коли позивач захворіла він сам сплачував платежі за кредитними договорами. Однак, через деякий час він не змін сплачувати платежі за двома договорами і вони з ОСОБА_1 вирішили продати належний їй автомобіль, видавши довіреність ОСОБА_2 . Він кожного місяця віддавав гроші на сплату кредиту. Коли кредитний договір був погашений, вони видали ОСОБА_2 генеральну довіреність. Однак, фактично між ними був укладений договір купівлі – продажу автомобіля.
Приблизно 10 % з сімейного бюджету було сплачено на погашення кредиту за придбаний автомобіль, сплачували кредит разом до грудня 2008 року. Коли позивач захворіла всі обов`язки лягли на свідка. У позивача були короткі ремісії, тому вона розуміла, що робить. Свою квартиру позивач здавала в оренду вже тоді, коли вони не проживали разом.
Перша довіреність була видана ОСОБА_2 у 2009 році, це була проста довіреність, без права розпорядження автомобілем. Вони з позивачем надані ОСОБА_2 кошти на особисті потреби не використовували. ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання виконав, грошові кошти за автомобіль сплатив. Гроші від продажу автомобіля ОСОБА_2 ОСОБА_1 , не передавав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності та необгрунтованості.
Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду 1 інстанції про відмову в задоволені позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю їх позивачем.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Сутність та правова природа загально цивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.
Відповідно до ст. 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Відповідно до ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.
Таким чином, законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченню виконання договору доручення, зокрема, негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Встановлено, що 20.04.2015 року ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_1 видав ОСОБА_3 довіреність на розпорядження транспортним засобом «Skoda Fabia», 2007 року випуску, серійний номер № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка здійснила відчуження зазначеного транспортного засобу.
Позивач зазначила, що автомобіль було продано відповідачем ОСОБА_3 від імені та в її інтересах, однак гроші від продажу автомобіля нею отримані не були, тому звернулася до суду із відповідним позовом.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2017 року, яке залишено в силі постановою Верховного суду від 10 квітня 2019 року, яке відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиціальне значення по цій справі, встановлено, що між ОСОБА_2 та родиною ОСОБА_10 була домовленість, що після погашення кредиту спірний автомобіль перейде у власність ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 здійснить офіційне відчуження спірного автомобіля на користь ОСОБА_2 у спосіб, незаборонений законом, а до того часу спірним автомобілем буде користуватись ОСОБА_2 на підставі довіреності. ОСОБА_2 за домовленістю між ним та родиною ОСОБА_10 , у період з 2009 року по 2014 рік передавав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 грошові кошти в якості плати за автомобіль згідно з графіком погашення кредиту, оскільки між ними було досягнуто згоди про те, що у випадку виплати ним грошових коштів за кредитним договором ОСОБА_1 , автомобіль буде переданий йому і він зможе ним розпоряджатися на свій власний розсуд як повноцінний власник. Крім того, судом було встановлено факт, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично виникли цивільно-правові відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, оскільки ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 автомобіль, а останній зобов`язався сплачувати за нього грошові кошти, які сплатив у повному обсязі.
Таким чином, на підставі встановленого факту відповідно до рішення суду, про те, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 мали місце цивільно – правові відносини, які виникли з договору купівлі – продажу автомобіля, а тому відсутні правові підстави для стягнення суми коштів від продажу автомобіля, у зв`язку з виконанням доручення.
Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Проте, суду не надано будь-яких належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.
Також слід зазначити, що згідно зі ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі – Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.
Доводи скарги позивача фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування, а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.
Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньому повному об`ємі з`ясував права та обов`язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону та зібраним доказам по справі.
За таких обставин, підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це просить позивач, не встановлено.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: