Ухвала
Іменем України 
 
27 травня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 2-23/2008 
провадження № 61-7193ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного навчального закладу «Хоростківський професійний сільськогосподарський ліцей», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди, як компенсації за втрачене майно, та моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2007 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до державного навчального закладу «Хоростківський професійний сільськогосподарський ліцей», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про скасування протоколу № 7 профспілкових зборів працівників Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею від 30 січня 2007 року, зобов`язання адміністрації ліцею та ОСОБА_3 повернути особисте майно, виселення з квартири сім`ї ОСОБА_3 та вселення у спірну квартиру сім`ї позивача, стягнення з Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею на їх користь моральної шкоди у сумі 25 000,00 грн.
 
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2008 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
 
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 03 червня 2008 року прийнято відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від позовних вимог в частині скасування протоколу № 7 профспілкових зборів працівників Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею від 30 січня 2007 року, виселення ОСОБА_3 зі спірної квартири та вселення позивачів до цієї квартири. Скасовано в цій частині рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2008 року, провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито.
 
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 03 червня 2008 року рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2008 року в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без змін.
 
Ухвалою Верховного Суду України від 10 жовтня 2008 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2008 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 03 червня 2008 року на підставі пункту 5 частини третьої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
 
Ухвалою Верховного Суду України від 10 жовтня 2008 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 03 червня 2008 року відмовлено. 
 
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Саган проти України» від 23 жовтня 2018 року визнано прийнятною скаргу ОСОБА_1 та встановлено порушення національними судами статті 8 Конвенції у частині щодо проникнення 22 лютого 2007 року до першої квартири та неприйнятною у частині щодо виселення заявниці з першої квартири.
 
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд судових рішень Верховним Судом у зв`язку з виключними обставинами задоволено. 
Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2008 року, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 03 червня 2008 року та ухвалу Верховного Суду України від 10 жовтня 2008 року скасовано, справу передано на новий розгляд до Гусятинського районного суду Тернопільської області.
 
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про уточнення та зміну предмета позову в частині повернення кімнати в будинку АДРЕСА_1 у їх володіння на праві господарського відання відмовлено.
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про уточнення та зміну предмета позову в частині компенсації їм в грошовому еквіваленті шкоди за втрачене і знищене відповідачами їхнє майно відповідно до його оціночної вартості на час проведення експертизи відповідно до їхнього клопотання про призначення експертизи та збільшення розміру морального відшкодування до 500 000,00 грн прийнято.
 
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року відмовлено у прийнятті та повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2019 року у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України. 
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 листопада 2019 року, ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року та ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року відмовлено. 
 
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, як компенсації за втрачене майно, та моральної шкоди задоволено частково. 
Стягнуто з державного навчального закладу «Хоростківський професійний сільськогосподарський ліцей» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 6 849,05 грн матеріальної шкоди як компенсацію за втрачене майно та 10 000,00 грн моральної шкоди.
 
Не погоджуючись з рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року, ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського апеляційного суду з апеляційною скаргою. 
 
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 26 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року залишено без руху, надано апелянту строк для сплати судового збору. 
 
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Тернопільського апеляційного суду від 26 березня 2021 року, визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України.
 
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, судовий збір не сплатила. 
 
У квітні 2021 року та травні 2021 року на електронну пошту Верховного Суду надійшли касаційні скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
 
Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
 
У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Тернопільським апеляційним судом встановлено, що не погоджуючись із рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
 
Встановивши, що до поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги не додано документ про підтвердження сплати судового збору, Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 23 квітня 2021 року залишив її без руху, надав строк для сплати судового збору, та роз`яснив, що у разі невиконання вимог ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена особі, яка її подала.
 
На виконання вимог ухвали Тернопільського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року, ОСОБА_1 надіслала на адресу апеляційного суду заяву, в якій вказала, що вона звільнена від сплати судового збору, вимогу про сплату судового збору вважає незаконною та такою, що направлена на затягування розгляду справи. 
 
Тернопільський апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги ухвали Тернопільського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року не виконано, докази сплати судового збору до суду не надходили. Тому з урахуванням того, що з часу направлення ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції 31 березня 2021 року пояснень щодо незгоди з ухвалою від 26 березня 2021 року про усунення недоліків і станом на 23 квітня 2021 року недоліки апеляційної скарги в частині сплати судового збору не усунуто, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути ОСОБА_1 .
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в  порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є  необґрунтованою.
 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Крім цього, Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, сплативши судовий збір у  встановленому законом порядку, або надати докази звільнення від сплати.
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року у цій справі є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 9 частини третьої статті 2, частиною першою статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного навчального закладу «Хоростківський професійний сільськогосподарський ліцей», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди, як компенсації за втрачене майно, та моральної шкоди відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець