ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/364/21  Номер провадження 33/814/292/21	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2021 року,
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2021 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень  з позбавленням права керування транспортними засобами  строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 454 гривні на користь держави.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 посилаючись на те, що вона є незаконною та необгрунтованою.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що справа була розглянута за його відсутності і судом проігноровано клопотання про направлення справи за підсудністю.
Вказував що суддя місцевого суду в основу свого висновку про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення поклав лише протокол про адміністративне правопорушення, інші докази ним не досліджувалися та їм не була надана належна оцінка, що свідчить про неповноту судового розгляду.
Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Вважає, що постанова підлягає скасуванню, як така, що ухвалена із порушенням права на захист та через невідповідність змісту постанови вимогам законності та обґрунтованості, з порушенням норм процесуального права.
Ураховуючи викладене прохав постанову судді Октябрського районного суду міста Полтави від 17 лютого 2021 року у справі № 554/364/21 відносно нього скасувати, а провадження у справі закрити.
Разом з тим апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду міста Полтави від 17 лютого 2021 року.
Клопотання обґрунтовував тим, що під час винесення постанови у справі № 554/364/21 він не був присутній e судовому засіданні, та, крім того, направив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки стан його здоров`я погіршився.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, вважаю за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була проголошена 17 лютого 2021 року за відсутності апелянта ОСОБА_2 .
Відомості про отримання апелянтом оскаржуваної постанови у матеріалах справи відсутні. 
Оскільки про судове рішення, яке може бути оскаржено в апеляційному порядку стало відомо поза межами строку на апеляційне оскарження і при подачі апеляції заявлено клопотання про поновлення цього строку - таке клопотання підлягає до задоволення.
ОСОБА_2 попри вжиті апеляційним судом заходи щодо належного повідомлення останнього про місце, дату, час слухання справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про поважність причини неявки.
Крім того адвокат апелянта ОСОБА_3 також не з`явився в судове засідання та не повідомив про поважність причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, оскільки 01 червня 2021 року ознайомився з матеріалами справи зі зняттям фотокопій.
Відповідно до ч.5 ст.297-8 КУпАП неприбуття осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення і належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи для участі в судовому засіданні, не перешкоджає судовому розгляду справи.
За таких обставин приходжу до висновку, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідаьності ОСОБА_2 та його адвоката Бутиріна О.М., не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,  дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17 січня 2021 року серії ДПР18 №192079, 16 січня 2021 року, близько 23 год. 58 хв. в м. Полтава по вул. Соборності, 33, водій ОСОБА_2 , в порушення вимог п.2.9 а ПДР України, керував транспортним засобом «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» в присутності двох свідків, результат 1, 48%, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
Проходження огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер" зафіксовано на нагрудну відеокамеру працівників поліції. При цьому, спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 ведеться російською мовою, яку вільно розуміє останній. Будь-яких клопотань з приводу залучення перекладача ОСОБА_2 не заявляє.
Постановляючи постанову про притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності суддя місцевого суду, з чим погоджується і апеляційний суд, дійшла висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Обставини вчинення правопорушення підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, роздруківкою тесту, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом з місця події.
Крім того, адвокатом Гетею А.О., який діяв в інтересах ОСОБА_2 було подано клопотання, у якому прохав витребувати в УПП у м. Полтава копію документа, який підтверджує те, що поліцейський роти №3 БУПП у Полтавській області Захарченко Д.О. має спеціальні знання для проведення оглядів на стан сп`яніння водії транспортних засобів, витребувати в УПП у м. Полтава сертифікат відповідності засобу вимірювальної техніки, свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво про повірку робочого часу засобу вимірювальної приладу, яким було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до наданої Департаментом патрульної поліції УПП у Полтавській області НПУ, згідно запиту апеляційного суду інформації, поліцейські, які прийняті на службу в поліцію, проходять професійну підготовку на базі вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання та установ (закладів) НП з метою набуття ними спеціальних навичок, необхідних для виконання повноважень поліції. Також працівники поліції направляються на підвищення кваліфікації не рідше одного разу на 3 роки.
Згідно довідки про закінчення первинної професійної підготовки ХА08751177/5555/18 від 13 лютого 2018 року рядовий поліції ОСОБА_4 (0170782) пройшов первинну професійну підготовку у період з 23 жовтня 2017 року по 13 лютого 2018 року, тому огляд на стан сп`яніння проведено працівником поліції у відповідності до приписів Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 року №1452/735, підстав ставити під сумнів кваліфікацію та професійні навички працівника поліції - суд не вбачає.
Разом з цим, Департаментом патрульної поліції УПП у Полтавській області НПУ надано відповідні документи відповідності приладу, яким було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів. 
Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, згідно з ч.2 ст.9 КпАП України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачена цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
17 березня 2021 року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху” №1231-IX від 16 лютого 2021 року. 
Відповідно до вказаного закону стаття 130 КпАП України викладена в новій редакції, якою передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто дії вчинені ОСОБА_2 містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України в редакції, що діє на час розгляду справи в апеляційному суді.
Чинна редакція ст.286-1 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому певні тілесні ушкодження чи потягло смерть людини.
Відповідно до ч.1 ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
При цьому, згідно з ч.2 цієї статті закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Аналогічні положення викладені в ч.1 ст.5 КК України, відповідно до якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, ОСОБА_2 не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.286-1 КК України, оскільки чинним законом кримінальна відповідальність за дії, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не передбачена.
Крім того слід зазначити, що стаття 26 Конституції України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Згідно ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Доводи апеляційної скарги не спростовують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не спростовують законність оскаржуваної постанови, оскільки обставини вчинення правопорушення підтверджуються наявними у матеріалах справи належними, допустимими та об`єктивними доказами.
Ураховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст. 253, 294 КпАП України, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2021 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Л.М. Хіль