УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

24 травня 2021 року 
Київ
справа №480/4831/20
адміністративне провадження №К/9901/16771/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного 
перевіривши касаційну скаргу Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Державної служби геології та надр України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року надійшла до Верховного Суду 11 травня 2021 року.

Згідно із відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 07 травня 2021 року.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 4 частини другої та частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За змістом пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року у розмірі 2  102,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 4  204,00 грн (200% від 2  102,00 грн).

Натомість скаржником не надано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

У примітці - «додатки до касаційної скарги» в пункті 4 вказано, що разом з касаційною скаргою подається оригінал платіжного доручення. Однак, відповідно до Акта від 11 травня 2021 року № 480/4831/20/29793/21, складеного головними спеціалістами Верховного Суду, під час розкриття конверта (пакета), надісланого Державною службою геології та надр України, виявлено відсутність оригіналу платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору.

Таким чином, скаржнику слід усунути вищевказаний недолік касаційної скарги та надати суду докази сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Таким чином, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказану підставу мотивує тим, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 826/7696/18.

Колегія суддів критично оцінює посилання скаржника на вищезгадану постанову, оскільки вона прийнята за інших фактичних у справі, зокрема, стосується правомірності видачі Держгеонадра спеціального дозволу виключно на підставі Протоколу ДКЗ, без протоколу про затвердження запасів, тоді як у справі № 480/4831/20 оскаржуються дії Держгеонадра про відмову у видачі спеціального дозволу без проведення аукціону з підстав порушення Держгеонадра встановленого порядку розгляду заяв стосовно надання такого дозволу.

Оскільки розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку загального позовного провадження, скаржнику слід уточнити підстави касаційного оскарження, передбачені частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційну скаргу Держгеонадра слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання документа про сплату судового збору; зазначення обґрунтувань підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 169, 229, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху касаційну скаргу Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Надати Держгеонадра десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначено в мотивувальній частині ухвали.

3. Надіслати Держгеонадра копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний