Ухвала
Іменем України 
14 червня 2021 року
м. Київ
справа № 644/9347/20
провадження № 51-2924ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 
від 01 лютого 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду 
від 18 березня 2021 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 3 та ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та думка особи, яка подає касаційну скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді. Крім того, 
до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній 
для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону 
(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого 
(ст. 414 КПК України). 
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно                 
до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Однак, всупереч вищевказаному захисник у своїй касаційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, лише формально посилається 
на несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання через суворість, 
при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду 
на положення ст. 414 КПК України.
Крім того, як убачається з прохальної частини касаційної скарги, захисник ставить вимогу про призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, однак мотивувальна частина скарги не містить обґрунтування зазначеної вимоги.
Окрім вказаного, як убачається з мотивувальної частини касаційної скарги, захисник вказує на необхідність скасування оскаржуваних судових рішень, тоді як у прохальній частині скарги формулює вимоги про їх зміну, чим допустив суперечності.
Крім цього, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України захисник у скарзі не зазначає, 
чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Окрім зазначеного, всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги 
не додано її копій з додатками (копіями судових рішень) у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 березня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати їй для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу їй буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                             ОСОБА_3