ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 травня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/2727/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів 
головуючого судді Лавриненко Л.В.
суддів Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання – Мамчич Р.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги  ОСОБА_1 , м. Болград, Одеська область
на рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 р. 
по справі № 916/2727/20
за позовом Акціонерного товариства “ДТЕК Одеські електричні мережі”, м. Одеса 
до відповідача  ОСОБА_1 , м. Болград, Одеська область
про стягнення нарахувань за необліковану електроенергію 

суддя суду першої інстанції: Погребна К.Ф.
час та місце ухвалення рішення: 11.01.2021 р., м. Одеса, пр. - т Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області 

за участю представників сторін:
від ОСОБА_1 , м. Болград, Одеська область:   Македонська І.О.
від Акціонерного товариства “ДТЕК Одеські електричні мережі”, м. Одеса: Лапчева Н.В.

Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , м. Болград, Одеська область на рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 р. у справі № 916/2727/20.
          Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електричні мережі», м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості недорахованої електричної енергії в сумі 25  798,43 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на порушення ОСОБА_1 вимог п. 3.1. та п. 3.6. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (зі змінами та доповненнями, які діяли на час виявлення порушення), яке полягало у монтажу дооблікового відгалуження в приміщенні для електропостачання струмоприймачів та самовільного підключення цих струмоприймачів до мереж Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго».   
Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 р. у справі № 916/2727/20 позов Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електричні мережі», м. Одеса задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 вартість недорахованої електричної енергії в сумі 25  798,43 грн. та судовий збір в сумі 2  102 грн.
Судове рішення мотивоване тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електричні мережі», м. Одеса є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, зокрема, актом про порушення від 26.02.2018 р. № 037223 та рішенням комісії з розгляду актів АТ «Одесаобленерго», оформленим протоколом від 28.03.2018 р. № 49.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 р. у справі № 916/2727/20, ОСОБА_1 оскаржив його до Південно – західного апеляційного господарського суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що справа за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електричні мережі», м. Одеса до ОСОБА_1 про стягнення вартості недорахованої електричної енергії в сумі 25  798,43 грн. не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки у правовідносинах з позивачем ОСОБА_1 виступав як громадянин України - фізична особа, а тому такі правовідносини є цивільно – правовими, що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Болградської міської ради «Про надання згоди на передачу в оренду та укладення договорів оренди нежитлових приміщень територіальної громади м. Болград» від 18.04.2016 р. № 105, договором оренди комунального майна, що перебуває у спільній власності територіальної громади м. Болграда від 18.04.2016 р. № 28 та договором про постачання електричної енергії від 02.07.2016 р. № 682.
ОСОБА_1 стверджує, що не був присутнім під час проведення перевірки, акту про порушення від 26.02.2018 р. № 037223 не підписував та не отримував, а підпис, вчинений в акті про порушення від його імені, не відповідає його підпису.  
Відповідач зазначає про те, що його не запрошували на засідання комісії з розгляду актів про порушення і фактично такого засідання не було, проте під час візиту ОСОБА_1 до Болградського РЕМ з інших питань його було запрошено до кабінету начальника та запропоновано підписати протокол від 28.03.2018 р. № 49.
ОСОБА_1 наполягає на тому, що судом першої інстанції не звернуто належної уваги на зауваження, власноруч викладені відповідачем в протоколі від 28.03.2018 р. № 49, в яких зазначено, що він орендує лише частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , інші частини цього приміщення перебувають в оренді третіх осіб, а тому виявлені під час перевірки порушення могли бути вчинені іншими особами.
Разом з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи.
Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електричні мережі», м. Одеса проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечує, наполягає на законності та обґрунтованості рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 р. у справі № 916/2727/20.
13.05.2021 р. позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про долучення до матеріалів справи додаткових доказів: листа Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електричні мережі», адресованого Болградському РВ НП в Одеській області від 30.04.2021 р. № 210/03-596, листа Болградського РВ НП в Одеській області від 11.05.2021 р. № 64/1-2653, пояснювальної записки ОСОБА_2 та вироку Болградського районного суду Одеської області від 13.06.2018 р. у справі № 497/874/18.
Неможливість своєчасного подання цих доказів до суду першої інстанції обґрунтована позивачем тим, що ОСОБА_1 не з`являвся до суду першої інстанції і доводи про його відсутність під час проведення перевірки і не підписання ним акту про порушення були висловлені лише в апеляційній скарзі, що зумовило необхідність отримати письмові пояснення у представника позивача, який проводив перевірку та складав акт, а також звернутися до Болградського РВ НП в Одеській області, за ініціативою якого 26.02.2018 р. працівники позивача проводили перевірку на складі, розташованому за адресою: м. Болград, вул. 25 Чапаївської дивізії, 41.
Заслухавши думку представника ОСОБА_1 з приводу заявленого Акціонерним товариством «ДТЕК Одеські електричні мережі», м. Одеса клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для його задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, суд апеляційної інстанції встановив наступні обставини.

24.02.2014 р. здійснено державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Рагімова Е. Т.
Рішенням Виконавчого комітету Болградської міської ради «Про надання дозволів на передачу в оренду та укладання договорів оренди нежитлових приміщень територіальної громади м. Болград» від 18.04.2016 р. № 105 надано дозвіл Комунальному підприємству «Міськводоканал», м. Болград на передачу в оренду ОСОБА_1 частини нежитлового приміщення (складу ТВДТ) S3 площею 245 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 роки 11 місяців.
18.04.2016 р. між Комунальним підприємством «Міськводоканал», м. Болград та ОСОБА_1 укладено договір оренди комунального майна, що перебуває у спільній власності територіальної громади міста Болграда, № 41. 
За умовами цього договору Комунальне підприємство «Міськводоканал», м. Болград передає, а ОСОБА_1 приймає у строкове платне користування комунальне майно площею 245 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
02.07.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (перейменованим в подальшому в Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електричні мережі») та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії № 682, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач  оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Відповідно п. 8 додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії площадкою вимірювання є склад «ТВДТ», розташований за адресою: м. Болград, вул. 25 Чапаївської Дивізії, 41, лічильник № 0842161. 
Згідно з п. 2.3.5. договору про постачання електричної енергії споживач зобов`язується забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії  за пред`явленням  службового  посвідчення до засобів (системи) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.  
Положеннями п. 4.2.3. договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість  недоврахованої електроенергії, розрахованої виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин  їх використання  відповідно  до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії, пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб та засобів обліку, споживання електричної енергії поза засобами обліку, інших умов,  визначених Методикою. 
Відповідно до п. 9.4. договору про постачання електричної енергії цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до  31.12.2016 р.  Договір вважається  щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. 
26.02.2018 р., представником Акціонерного товариства «Одесаобленерго», м. Одеса проведено перевірку на об`єкті відповідача - склад (м. Болград, вул. 25 Чапаївської дивізії, 41).
Під час проведення перевірки було виявлено порушення п. 3.1, п. 3.6 Правил користування електричною енергією, які діяли на день складання акту у редакції від 06.04.2017 р., затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 492: монтаж дооблікового відгалуження в приміщенні для електропостачання струмоприймачів та самовільне підключення цих струмоприймачів до мереж Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго»
За результатами перевірки відповідно до вимог п. 6.41 Правил користування електричною енергією складено акт про порушення від 26.02.2018 р. № 037223. 
28.03.2018 р. комісія з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства «Одесаобленерго», м. Одеса розглянула акт про порушення від 26.02.2018 р. № 037223 та прийняла рішення, оформлене протоколом № 49, здійснити розрахунок відповідно до п. 2.5 Методики з дня останньої технічної перевірки, яка відбулася 23.12.2017 р. 
Вартість недорахованої електричної енергії, визначена за результатами розгляду акту про порушення, склала 25  798,43 грн. 
27.01.2017 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань внесено запис № 25320060002006839 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи – підприємця Рагімова Е. Т.
Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електричні мережі», м. Одеса, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 02.10.2019 р. у справі № 214/4137/17, стверджує, що спір між сторонами виник у зв`язку зі здійсненням відповідачем господарської діяльності, на підставі укладеного господарського договору, а тому він підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Позивач зауважує на тому, що предметом спору у справі № 916/2727/20 є стягнення з ОСОБА_1 вартості недорахованої електричної енергії у приміщенні, в якому останній проводив господарську діяльність. Крім того, плата за електричну енергію, яка постачалась відповідачу за договором про постачання електричної енергії від 02.07.2016 р. № 682, визначалась за тарифами, встановленими для юридичних осіб.

Суд апеляційної інстанції з цими доводами не погоджується, з огляду на наступне.
        
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці.
Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
В силу приписів ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа  здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її  державної реєстрації  в порядку, встановленому законом.
Аналогічні за змістом положення містить ч. 1 ст. 128 ГК  України, відповідно до якої громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст.  58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Отже, ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Болградської міської ради «Про надання дозволів на передачу в оренду та укладання договорів оренди нежитлових приміщень територіальної громади м. Болград» від 18.04.2016 р. № 105 надано дозвіл Комунальному підприємству «Міськводоканал», м. Болград на передачу в оренду ОСОБА_1 частини нежитлового приміщення (складу ТВДТ) S3 площею 245 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 роки 11 місяців.
Крім ОСОБА_1 , дозвіл на укладення договорів оренди нежитлових приміщень відповідно до цього рішення отримали інші фізичні особи: ОСОБА_3 (п. 2) та ОСОБА_4 (п. 3). При цьому, на відміну від ОСОБА_1 , в рішенні виконавчого комітету чітко визначено статус цих осіб – фізичні особи – підприємці.         
Проаналізувавши це рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що частина нежитлового приміщення складу ТВДТ передавалась в оренду ОСОБА_1 саме як фізичній особі. 
18.04.2016 р. між Комунальним підприємством «Міськводоканал», м. Болград та ОСОБА_1 укладено договір оренди комунального майна, що перебуває у спільній власності територіальної громади міста Болграда, № НОМЕР_1 . 
За умовами цього договору Комунальне підприємство «Міськводоканал», м. Болград передає, а ОСОБА_1 приймає у строкове платне користування комунальне майно площею 245 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що положення договору оренди комунального майна не дають можливості зробити висновок про те, що приміщення складу було передане в оренду ОСОБА_1 з метою його використання у господарській діяльності останнього.  
В свою чергу зміст договору про постачання електричної енергії від 02.07.2016 р. № 682 свідчить, що  правовідносини з постачання електричної енергії виникли між Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», м. Одеса та фізичною особою ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.
Державна реєстрація фізичної особи в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. № 755-IV (зі змінами та доповненнями), є обов`язковою умовою для реалізації права такої фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності, проте і не виключає можливості участі такої особи у цивільних відносинах, спрямованих на задоволення власних потреб, не пов`язаних з господарською діяльністю.
В силу пложень п. 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України принцип змагальності є однією з основних засад господарського судочинства.
Зміст цього принципу розкрито в ст. 13 ГПК України.
За приписами ч. 1 – ч. 3 цієї норми судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство «ДТЕК «Одеські електромережі», м. Одеса, звернувшись до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 вартості необілкованої електричної енергії в сумі 25  798,43 грн., належними та допустимими доказами не довело, що порушення відповідачем Правил користування електричною енергією відбулось у зв`язку із господарською діяльністю останнього.
Натомість, відповідно до наявного в матеріалах справи вироку Болградського районного суду Одеської області від 13.06.2018 р. у справі № 497/874/18 провадження № 1-кп/497/96/18   у період з вересня 2017 р. до 26.02.2018 р. ОСОБА_1 , маючи намір, спрямований на незаконний посів і вирощування рослин конопель, діючи в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 р., не маючи спеціальної ліцензії Міністерства аграрної промисловості України на посів і вирощування конопель, що видається на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.06.1999 р. № 561-Р, у вересні 2017 р. (точна дата не встановлена) у підвальному приміщенні складу S3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , обладнав саморобним шляхом теплицю з саморобним пристосуванням - обігрівачем, вентиляцією, освітленням, що створили належний мікроклімат, - незаконно висіяв насіння рослини конопля з яких на початку грудня 2018 року проросло 49 рослин, та які, згідно висновку експерта від 11.04.2018 р. № 526-Х, є рослинами роду конопля, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і оборот яких допускається лише для промислових цілей, та які він, обвинувачений, з вересня 2017 р. до 26 лютого 2018 р., шляхом поливання, культивування ґрунту і знищення бур`янів незаконно виростив їх до повного їх дозрівання.
Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_1 , реалізуючи свій намір, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, в січні 2018 р. у вищевказаному підвальному приміщенні складу S3, виростив, придбавши таким чином кущі коноплі, з яких зірвав дев`ять гілок і п`ять кущів, які він оставив сушитися природнім шляхом на дерев`яному столі у зазначеному підвальному приміщенні в теплиці, таким чином виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб – канабіс, вагою, приблизно, 434,58 грами, без мети збуту, для власного вживання, та зберігав виготовлений вищевказаний наркотичний засіб у зазначеному підвальному приміщенні, частину якого, приблизно 9  грамів, вжив сам шляхом паління за допомогою саморобного пристрою, а решту наркотичного засобу, масою у висушеному стані 81,29 грами, 60,53 грами, 126,04 грамів та 152,72 грами, – загальною вагою 420,58 грамів вказаної речовини, яка, згідно висновкам експертів від 26.03.2018 р. № 527-Х та від 11.04.2018 р. № 526-Х є особливо небезпечним наркотичним засобом – канабісом, включеним в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 06.05.2000 р. № 770, та таблицю «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженому наказом МОЗ України від 01.08.2000 р. № 188, незаконно зберігав у підвальному приміщенні складу без мети збуту до 26.02.2018 р., коли в ході проведення огляду місця події зазначений наркотичний засіб було виявлено і вилучено працівниками поліції.
Вказаний вирок набрав законної сили 16.07.2018 р.
Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вироком Болградського районного суду Одеської області від 13.06.2018 р. у справі № 497/874/18 встановлено, що з вересня 2017 р. по 26.02.2018 р. у підвальному приміщенні складу S3, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 незаконно вирощував та зберігав коноплю без мети збуту, яку вживав сам шляхом паління, що спростовує доводи Акціонерного товариства «ДТЕК «Одеські електричні мережі», м. Одеса про те, що приміщення складу S3 використовувалось відповідачем в його господарській діяльності, а договір про постачання електричної енергії від 02.07.2016 р. № 682 укладався з метою забезпечення такої господарської діяльності.
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір про стягнення з ОСОБА_1 вартості недорахованої електричної енергії в сумі 25  798,43 грн. не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. 
Згідно з ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 231, 269, 270, 275, 278, 281 – 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Болград, Одеська область задовольнити частково.
          Рішення Господарського суду Одеської обліт від 11.01.2021 р. у справі № 916/2727/20 скасувати, провадження у справі № 916/2727/20 закрити.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 19.05.2021 р.

          Головуючий суддя                                                              Л.В. Лавриненко 

          Судді                                                                                    О.Ю. Аленін                                                                                   

                                                                                                    М.А. Мишкіна