СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р.                                                    Справа № 922/1266/19 (922/133/20)  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя  Пелипенко Н.М. 
секретар судового засідання Полупан Ю.В.
за участю представників:
позивача - ліквідатора (арбітражного керуючого) ТОВ "ВК "Еко-Оіл" – Семенова Д.С., свідоцтво №1783 від 06.12.2016
позивача - ФОП Назаренко А.О. – Павлова Є.О.,  свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН №5674 від 27.11.2019, ордер №1046302 від 05.04.202
відповідач - заявника апеляційної скарги АТ "Альфа-Банк" – Ільчинської В.А.,  свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2083 від 27.09.2011, довіреність №014274/20 від 15.12.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (вх. №690Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі  №922/1266/19 (922/133/20),
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Еко-Оіл", м. Харків в особі ліквідатора боржника  
до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ (правонаступник АТ "Альфа-Банк")
про визнання права власності та витребування майна  
та за позовом Фізичної особи підприємця Назаренко Анастасії Олександрівни (кредитора боржника)
до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ (правонаступник АТ "Альфа-Банк")
за участю третьої особи на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК "Еко-Оіл", м.Харків 
про визнання права власності та повернення майна в ліквідаційну масу
в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК "Еко-Оіл" (код ЄДРПОУ 00039019),-

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Харківської області звернувся ліквідатор боржника ТОВ “ВК “Еко-Оіл” з позовною заявою, в якій просить:
- визнати право власності за ТОВ “ВК “Еко-Оіл” на нежитлові приміщення 1-го поверху  66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427, 1 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Харківська Набережна, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101;
- витребувати у АТ "Укрсоцбанк" (код ЄДРПОУ 00039019) на користь ТОВ “ВК “Еко-Оіл” нежитлові приміщення 1-го поверху  66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427,1 кв.м, які розташовані за адресою: м.Харків, вул.Харківська Набережна, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101.
Також до Господарського суду Харківської області звернулась фізична особа - підприємець Назаренко Анастасія Олександрівна з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», якій просить суд визнати право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху 66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427,1 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Харківська Набережна, буд. 9, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101) за боржником ТОВ “ВК “Еко-Оіл” (код ЄДРПОУ 38493041). Повернути нежитлові приміщення 1-го поверху 66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427, 1 кв.м, які розташовані за адресою: м.Харків, вул.Харківська Набережна, буд. 9, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101) у ліквідаційну масу.
Позовні вимоги ліквідатора боржника ТОВ “ВК “Еко-Оіл” та фізичної особи - підприємця Назаренко Анастасії Олександрівни обґрунтовано тим, що АТ "Укрсоцбанк" набуло права власності на майно, що належить банкруту, поза межами процедури банкрутства, що порушує права боржника та інших кредиторів у справі. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1266/19 (922/133/20) позов боржника ТОВ “ВК “Еко-Оіл” в особі ліквідатора задоволено; визнано за ТОВ “ВК “Еко-Оіл” (код ЄДРПОУ 38493041) право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху  66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427,1 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Харківська Набережна, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101; витребувано у АТ "Укрсоцбанк" (код ЄДРПОУ 00039019 правонаступник АТ "Альфа-Банк" (код ЄДРПОУ 23494714) на користь ТОВ “ВК “Еко-Оіл” (код ЄДРПОУ 38493041) нежитлові приміщення 1-го поверху  66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427,1 кв.м, які розташовані за адресою: м.Харків, вул. Харківська Набережна, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101 ; стягнуто з АТ "Альфа-Банк" (код 23494714, 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100) на користь ТОВ “ВК “Еко-Оіл” (код ЄДРПОУ 38493041, 61002, м.Харків, вул.Артема,2) 2.102,00 грн судового збору за звернення з позовною заявою; у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ФОП Назаренко А.О. відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги ліквідатора ТОВ "ВК Еко-Оіл", суд першої інстанції виходив з того, що майно боржника за наявності відкритого провадження у справі про банкрутство та перебування боржника у ліквідаційній процедурі вибуло з власності боржника поза межами процедури банкрутства та з порушенням порядку його продажу. Одночасно Господарським судом Харківської області відмовлено в задоволенні позовних вимог ФОП Назаренко А. О. оскільки: 1) відповідною особою не доведено приналежність їй на праві власності спірного майна; 2) з вимог заяви вбачається, що ФОП Назаренко А.О. просить визнати право власності на спірне нерухоме майно не за нею ФОП Назаренко А.О., а за боржником ВК "Еко-Оіл" та повернути це майно саме боржнику (до ліквідаційної маси). 
АТ "Альфа-Банк" з відповідним рішенням суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Еко-Оіл" в особі ліквідатора боржника  до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ (правонаступник АТ "Альфа-Банк") про визнання права власності та витребування майна, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову,  в іншій частині рішення залишити без змін.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 апеляційну скаргу АТ "Альфа-Банк" задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1266/19 (922/133/20) скасовано в частині задоволення позову ТОВ "ВК Еко-Оіл" в особі ліквідатора боржника до АТ "Укрсоцбанк" (правонаступник АТ "Альфа-Банк") про визнання права власності та витребування майна. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1266/19 (922/133/20) залишено без змін. Скасовано заборону державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху 66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 672352563101).
Суд апеляційної інстанції вказав на те, що помилкове неприйняття Господарським судом Харківської області відмови ліквідатора боржника арбітражного керуючого Дорожкіна В.К. від позову призвело в подальшому до помилкового розгляду по суті позовної заяви ліквідатора ТОВ "ВК Еко-Оіл", а відтак і неправильного вирішення справи. Суд апеляційної інстанції погодився з позицією суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовної заяви ФОП Назаренко А.О., оскільки не доведено приналежність їй на праві власності спірного майна чи його частину.  Також суд дійшов висновку, що оскільки у даній справи закрито провадження в частині позовних вимог ліквідатора ТОВ "ВК Еко-Оіл" до АТ "Укрсоцбанк", м. Київ (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") про визнання права власності та витребування майна, а в частині позову ФОП Назаренко А.О. (кредитора боржника) до – АТ "Укрсоцбанк", м. Київ (правонаступник якого є АТ "Альфа-Банк") третя особа на стороні позивача - ТОВ "ВК "Еко-Оіл", про визнання права власності та повернення майна в ліквідаційну масу відмовлено, наявні правові підстави для задоволення відповідного клопотання та зняття заходів забезпечення позову в порядку ч. 9 ст. 145 ГПК України.
Постановою Верховного Суду від 26.01.2021 постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 у справі №922/1266/19 (922/133/20) скасовано в частині скасування рішення Господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1266/19 (922/133/20) в частині задоволення позову ТОВ "ВК Еко-Оіл", м. Харків в особі ліквідатора боржника до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ (правонаступник АТ "Альфа-Банк") про визнання права власності та витребування майна (абзац другий резолютивної частини постанови Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 у справі №922/1266/19 (922/133/20)) та в частині скасування заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху 66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427, 1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 672352563101) (абзац четвертий резолютивної частини постанови Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 у справі №922/1266/19 (922/133/20)). В іншій частині постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 у справі № 922/1266/19 (922/133/20) залишено без змін. В скасованій частині справу №922/1266/19 (922/133/20) направлено на новий апеляційний розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
При цьому, Верховний Суд зазначив, що в цій справі при винесенні оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції належним чином не здійснив апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції по суті спору, внаслідок неправильного застосування норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи
03.03.2021 матеріали справи №922/1266/19 (922/133/20) надійшли до Східного апеляційного господарського суду. 
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2021 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Барбашова С.В., Пелипенко Н.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" та призначено її до розгляду на 06.04.2021 об 11:00 годин. Сторонам по справі надано строк для подачі письмових пояснень, заперечень, відзивів на апеляційну скаргу та/або інші заяви/клопотання (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України).
25.03.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ФОП Назаренко А.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3574), в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ “Альфа-Банк” в повному обсязі, оскільки рішення Господарського суду Харківської області від 23,07.2020 у справі №922/1266/19 прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясуванням обставин справи.   
Ліквідатор ТОВ “ВК “Еко-Оіл” - Семенов Д.С. також надав відзив на апеляційну скаргу АТ “Альфа-Банк” (вх.№3575 від 25.03.2021), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1266/19, у повному обсязі. При цьому, ліквідатор зазначає, що на його думку рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, прийнятим у відповідності до норм матеріального і процесуального права. 
До початку судового засідання, через відділ документального забезпечення Східного апеляційного господарського суду апелянтом АТ “Альфа-Банк” були надані пояснення до апеляційної скарги (вх.№3986 від 06.04.2021) щодо необґрунтованості заявленої боржником вимоги стосовно витребування спірних нежитлових приміщень у стягувача. Так, заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що є добросовісним набувачем спірного майна у вигляді нежитлових приміщень, а тому відсутні підстави для витребування у нього майна, а також те, що факт законності набуття права власності підтверджується ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2020.
19.04.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від третьої особи ФОП Назаренко А.О. надійшли письмові пояснення по справі (вх.№4565), в яких останній заперечує проти доводів апеляційної скарги, зазначає, що АТ «Альфа-Банк» не є добросовісним набувачем нерухомого майна, оскільки на момент відчуження нежитлових приміщень достеменно знав про факт визнання ТОВ «ВК Еко-Оіл» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Від ліквідатора ТОВ «ВК Еко-Оіл» - Семенова Д.С. також надійшли письмові пояснення по справі (вх.№4566 від 19.04.2021), в яких ліквідатор зазначає, що реалізація майна боржника має відбуватися виключно в межах справи про банкрутство і Банк не може вважатись добросовісним набувачем з огляду на обізнаність на момент відчуження нежитлових приміщень про факт визнання ТОВ «ВК Еко-Оіл» банкрутом. В той же час, ухвала Господарського суду Харківської області від 06.04.2020 містить в собі лише зазначення факту про набуття Банком права власності на нерухоме майно, без надання оцінки правомірності такого набуття.
Для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів справи  в судовому засіданні було оголошено перерву, що відображено у відповідних ухвалах Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 та від 20.04.2021.
Перед початком судового засідання 22.04.2021 через відділ документального забезпечення Східного апеляційного господарського суду сторонами по справі надані додаткові письмові пояснення: ліквідатором ТОВ «ВК Еко-Оіл» Семеновим Д.С. (вх.№4705) та відповідачем АТ «Альфа-Банк» (вх.№4727), в яких сторони підтримують свої позиції по справі та ставлення до оскаржуваного судового рішення, обґрунтовуючи доводами, наведеними раніше.  
У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених  ст. 269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
08.05.2019 ухвалою Господарського суду Харківської області відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «ВК Еко-Оіл» на підставі статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".  
13.05.2019 постановою Господарського суду Харківської області ТОВ «ВК Еко-Оіл» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Шинкарчука А.В., якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру, докази надати суду.
14.05.2019 відбулось офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
04.07.2019 в порядку апеляційного перегляду ухвала від 08.05.2019 та постанова від 13.05.2019 Господарського суду Харківської області скасовані, про що Східним апеляційним господарським судом прийнято відповідні постанови.
12.11.2019 постановами Верховного Суду скасовані постанови апеляційного господарського суду від 04.07.2019 та залишені в силі ухвала від 08.05.2019 та постанова від 13.05.2019 Господарського суду Харківської області у справі  №922/1266/19.
Враховуючи, що Верховним Судом підтверджено правомірність відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ВК "Еко-Оіл" та відкриття ліквідаційної процедури, підприємство боржника з 13.05.2019 перебуває в ліквідаційній процедурі. 

В ході розгляду даної справи №922/1266/19 в межах справи про банкрутство ТОВ «ВК Еко-Оіл» з`ясувалося, що до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ВК "ЕКО-Оіл" та визнання його банкрутом рішенням Господарського суду Харківської області від 15.03.2017 у справі  №922/2771/16 задоволені вимоги АТ "Укрсоцбанк" та звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором  №805/13/18-5/8-826 від 13.10.2008 на нежитлові приміщення 1-го поверху 66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427, 1 кв.м, шляхом реалізації предмета іпотеки при проведенні прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну предмета іпотеки у розмірі 10.238.740,20 грн.
Зазначене рішення господарського суду набрало законної сили 04.10.2018, на його виконання виданий наказ.
21.11.2018 в межах провадження у справі №922/2771/16 ухвалою Господарського суду Харківської області виправлено помилку у виконавчому документі - наказі від 04.10.2018 шляхом визначення в наказі стягувачем Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (код 00039019); боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Еко-Оіл" (код 38493041) та  ухвалено видати новий наказ, з тими сторонами та з цих же підстав.
31.01.2019 ухвалою Господарського суду Харківської області наказ від 21.11.2018 визнано таким, що не підлягає виконанню.
За наслідками апеляційного перегляду ухвала Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019.
За ініціативою Банку 11.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. на підставі наказу №922/2771/16 від 04.10.2018 відкрито виконавче провадження №59531910 та призначено проведення аукціону з реалізації майна. Відповідно до протоколу №439446 ДП "Сетам" торги визнані такими, що не відбулись.
28.10.2019 спірне майно (нежитлові приміщення) передане приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. у власність АТ "Укрсоцбанк" шляхом заліку забезпечених вимог в рахунок ціни майна, про що ухвалено відповідну постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та складено акт.
05.11.2019 АТ "Укрсоцбанк" звернулось до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. із заявою про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення. 
18.12.2019 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 50312857) приватним нотаріусом Малаховою Г.І. внесено запис про право власності АТ "Укрсоцбанк" на спірні нежитлові приміщення, які є об`єктом розгляду даної справи.
Ліквідатор боржника ТОВ "ВК Еко-Оіл" та ФОП Назаренко А.О., як кредитор боржника, звернулись до господарського суду із відповідними позовами про витребування майна, стверджуючи про те, що судові акти про скасування ухвали Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі та про скасування постанови Господарського суду Харківської області про визнання боржника є скасованими, а відтак, не породжують жодних правових наслідків з моменту їх ухвалення. Тобто, АТ "Укрсоцбанк" набуло права власності на майно, що належить банкруту, поза межами процедури банкрутства, що порушує права боржника та інших кредиторів у справі. 
Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги ліквідатора ТОВ "ВК Еко-Оіл", зазначив що майно боржника за наявності відкритого провадження у справі про банкрутство та перебування боржника у ліквідаційній процедурі вибуло з власності боржника поза межами процедури банкрутства та з порушенням порядку його продажу. В частині задоволення позовних вимог ФОП Назаренко А. О. господарським судом відмовлено з огляду на недоведеність приналежність їй на праві власності спірного майна. 
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, в даному випадку матеріалами справи підтверджується, що з 13.05.2019 підприємство боржника ТОВ «Еко-Оіл» перебуває в ліквідаційній процедурі.
На підтвердження цього свідчить факт скасування Верховним Судом судових актів апеляційного господарського суду, якими були скасовані ухвала Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі про банкрутство та постанова цього ж суду про визнання боржника банкрутом.   
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Отже, постанови апеляційного господарського суду від 04.07.2019 як скасовані судові акти не породили і не породжують жодних правових наслідків з моменту їх ухвалення. 
Така правова позиція відображена в постановах Верховного Суду від 03.02.2016 у справі №6-2026цс15, від 22.06.2016 у справі №.6-1562цс15, №15/118, від 24.06.2015 у справі №907/544/14 та від 05.03.2020 у справі №916/3545/15.
В той же час, 05.11.2019 за АТ "Укрсоцбанк" відбулося набуття права власності  на нежитлові приміщення 1-го поверху № 66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427, 1 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Харківська Набережна, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101, шляхом реєстрації приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
З урахуванням зазначеного, передача майна у власність АТ "Укрсоцбанк" здійснювалась 05.11.2019, тобто в момент, коли ТОВ "ВК Еко-Оіл" визнано банкрутом та перебував у ліквідаційній процедурі (з 13.05.2019). При цьому, процедура реєстрації нежитлових приміщень відбулася 18.12.2019 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Малаховою, тобто після прийняття Верховним Судом постанов, якими була відновлена процедура банкрутства (12.11.2019).
21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства. 
Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
Отже, станом на момент ухвалення Верховним Судом постанов від 12.11.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, положення якого не передбачають можливості реалізації майна боржника поза межами справи про банкрутство. 
Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" також не містили таких положень, які б дозволяли реалізувати майно боржника, навіть те, що є предметом забезпечення, поза межами справи банкрутства.
          Після відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі. Щодо боржника норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні у порівнянні з іншими нормами чинного законодавства.
Статтею 59 Кодексу України з процедур банкрутства визначено наслідки визнання боржника банкрутом. Так відповідно до частини 1 вказаної статті з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури продаж майна боржника допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 61 Кодексу визначені повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедурі. Зокрема, ліквідатор з дня свого призначення, крім іншого, здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; веде реєстр вимог кредиторів.
Звертаючись до суду із позовом про визнання за боржником права власності на спірне нерухоме майно та повернення його боржнику, ліквідатор діяв в межах своїх повноважень з дотриманням встановленого Кодексом порядку продажу майна боржника, з урахуванням захисту інтересів кредиторів та боржника. 
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що майно боржника за наявності відкритого провадження у справі про банкрутства та перебування боржника у ліквідаційній процедурі вибуло з власності боржника поза межами процедури банкрутства та з порушенням порядку його продажу, тому вимоги про визнання за боржником права власності, витребування його з володіння відповідача з метою повернення боржнику для реалізації в межах процедури банкрутства є правомірними.
В свою чергу відповідач, АТ «Альфа-Банк», в обґрунтування апеляційної скарги (з урахуванням додаткових пояснень до неї) посилається на те, що  набуття права власності на спірне майно здійснено у законний спосіб до моменту введення мораторію. Одночасно апелянт зазначає про чинність рішення Господарського суду Харківської області від 15.03.2017 у справі №922/2771/16, яким було підтверджено наявність права власності у АТ "Альфа-Банк" на спірне майно. 
Колегія суддів не погоджується з такими твердженнями апелянта, виходячи з системного аналізу чинних нормативно-правових актів та матеріалів справи.
По-перше, щодо посилання відповідача про набуття майна у власність АТ "Укрсоцбанк" на підставі судового рішення від 15.03.2017 у справі № 922/2771/16, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки, то колегія суддів зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який передбачає задоволення вимог кредиторів (в тому числі заставних) виключно в межах справи про банкрутство. 
При чому, як вже зазначалось, щодо боржника норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні у порівнянні з іншими нормами чинного законодавства.
Отже, незважаючи на наявність судового рішення від 15.03.2017 про звернення стягнення на предмет іпотеки, заставне майно (після відкриття провадження у справі про банкрутство) повинно бути реалізовано ліквідатором в межах справи про банкрутство.  Контроль за порядком та умовами такої реалізації здійснює суд.
По-друге, посилання відповідача на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.04.2020 у справі №922/1266/19 як на факт законності набуття АТ "Укрсоцбанк" права власності на спірні нежитлові приміщення також не може бути прийнятим до уваги з огляду на те, що даною ухвалою розглядалася заява з кредиторськими вимогами виключно в межах заявлених вимог та заперечень на них та на підставі доказів, наявних у справі станом на момент розгляду заяви з кредиторськими вимогами. Обставини правомірності чи неправомірності набуття АТ "Укрсоцбанк" права власності на зазначене майно не досліджувались під час розгляду заяви з кредиторськими вимогами АТ "Альфа-Банк".
Так, ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2020 у справі             № 922/1266/19 про банкрутство ТОВ "ВК "Еко-Оіл" заяву Акціонерного товариства "Альфа-банк" (вх. 30152 від 11.12.2019) з кредиторськими вимогами до боржника задоволено частково: визнано вимоги АТ "Альфа-банк" до боржника у сумі                 182 396,10 грн, як конкурсні без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів та 3842,00 грн судового збору, які ухвалено включити до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості. В іншій частині заяви відмовлено.
Судом було досліджено те, що відповідно до відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно право приватної власності та вказані вище приміщення зареєстровано за АТ "Укрсоцбанк". 
Під час розгляду заяви АТ "Альфа-Банк" з кредиторськими вимогами до боржника судом встановлено факт набуття банком права власності на зазначене нерухоме майно, проте не надавалась оцінка правомірності такого набуття та не досліджувався порядок набуття права власності. 
По-третє, заявник апеляційної скарги зазначає, що в даному випадку АТ «Укрсоцбанк» є добросовісним набувачем спірного майна і, відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України нежитлові приміщення не можуть бути витребувані від добросовісного набувача.
Апелянт стверджує, що виконавче провадження проведено в період, коли були скасовані судові акти про відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання банкрутом і станом на день введення мораторію стягнення на підставі виконавчого документа вже було проведено, відповідно до чинного, нескасованого рішення суду, тому дія мораторію на реєстрацію права власності не розповсюджувалася.
Проте, в даному випадку слід зазначити, що кредитор банкрута ТОВ «Вк Еко-Оіл» - АТ «Альфа-банк» задовольнив свої вимоги за рахунок майна боржника поза межами справи про банкрутство, всупереч інтересів всіх кредиторів, а тому не може вважатись добросовісним набувачем нерухомого майна.
Так, на момент відчуження нежитлових приміщень АТ «Альфа-банк» був обізнаний про розпочаток процедури банкрутства ТОВ «Вк Еко-Оіл», оскільки починаючи з моменту порушення провадження у справі про банкрутство (з 08.05.2019) відповідач приймав участь у справі та користувався всіма правами, які надані останньому як учаснику провадження у справі.
Запис про реєстрацію права власності на спірне майно за АТ «Укрсоцбанк» було внесено приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. 18.12.2019, тобто вже після прийняття постанови Верховним Судом 12.11.2019, якою, фактично було відновлена процедура банкрутства. 
Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. 
Законодавство про банкрутство не передбачає можливості відчуження майна поза межами справи про банкрутство.
Аналогічна позиція наведена Верховним Судом в постанові від 29.08.2019 у справі №908/1859/16: «Продаж заставного майна боржника поза межами справи про банкрутство виключають судовий нагляд за такою реалізацією майна та порушує права інших кредиторів та боржника на збільшення ліквідаційної маси».
В-четвертих, набуття у власність майна банкрута одним кредитором суперечить та нівелює норми Кодексу України з питань банкрутства, оскільки однією з основних цілей банкрутства є максимально можливе та збалансоване  задоволення вимог всіх кредиторів.
Майно банкрута, яке включено до ліквідаційної маси підлягає продажу на аукціоні за найвищою ціною з дотриманням законодавства про банкрутство, а не в порядку передбаченому законом України «Про виконавче провадження».
Отже, грошові кошти від продажу майна банкрута мають бути направленні як на задоволення вимог кредитора АТ «Альфа-банк» так і на задоволення вимог інших кредиторів боржника.
Відповідно до ч. 2 ст. 54 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати до суду заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром, як це встановлено ч. 8 статті.
Отже, вимоги забезпечені заставою включаються окремо до реєстру вимог кредиторів.
Продаж майна боржника в тому числі того, що є предметом забезпечення, здійснюється на аукціоні за принципом найвищої ціни продажу. (розділ 5 Кодексу України з процедур банкрутства).
Відповідно до частини 6 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом позачергово. 
Однак, з аналізу положень Кодексу України з процедур банкрутства можна дійти висновку про те, що у разі продажу майна, що є предметом забезпечення, за ціною, що перевищує розмір забезпечених вимог, кошти, які залишились після задоволення вимог забезпеченого кредитора включаються до ліквідаційної маси та спрямовуються на задоволення вимог кредиторів в порядку черговості. 
Посилання відповідача на те, що за рахунок заставного майна задовольняються лише вимоги АТ "Альфа-Банк" як заставного кредитора та заставодержателя цього майна, є безпідставними з огляду на приписи наведених статтей. 
Вирішуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в постанові, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).
Статтею 74 ГПК України  передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 86 ГПК України  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до  статей 76 - 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Отже, відповідачем - АТ "Альфа-Банк" всупереч вищенаведених норм права, не було подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в апеляційній скарзі, а наведені доводи не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та     процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.
Оскільки апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, то, з урахуванням     положень  статті 129 ГПК України, здійснені     ним судові витрати за апеляційною скаргою останньому не відшкодовуються.
Керуючись статтями  129,  270, пунктом 1 частини 1 статті  275,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1266/19  в частині визнання за ТОВ “ВК “Еко-Оіл” (код ЄДРПОУ 38493041) права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху  66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427,1 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Харківська Набережна, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101 та в частині витребування у АТ "Укрсоцбанк" (код ЄДРПОУ 00039019 правонаступник АТ "Альфа-Банк" (код ЄДРПОУ 23494714) на користь ТОВ “ВК “Еко-Оіл” (код ЄДРПОУ 38493041) нежитлових приміщень 1-го поверху  66-1-:-66; 66-14-:66-17, 66-17а, 66-18, 66-20 в літ "А-5" загальною площею 427,1 кв.м, які розташовані за адресою: м.Харків, вул. Харківська Набережна, буд. 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 672352563101 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено   23.04.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Істоміна

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           Н.М. Пелипенко