ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4797/20	
                                                                                Суддя І інстанції - Бойченко Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління  ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 16 грудня 2020 року у справі  за адміністративним  позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому, просив:
визнати податковий борг позивача, який виник на підставі повідомлення - рішення Запорізької ОДПІ (відділення в Олександрівському районі м. Запоріжжя) від 11.07.2016 № 0000271400 у розмірі 17   000,00 грн. - безнадійним;
зобов`язати відповідача списати безнадійний податковий борг позивача, який виник на підставі повідомлення-рішення Запорізької ОДПІ (відділення в Олександрівському районі м. Запоріжжя) від 11.07.2016 № 0000271400 у розмірі 17   000,00 грн., та вилучити відомості про наявність зазначеного безнадійного податкового боргу з інтегрованої картки платника податків - ОСОБА_1 в ІТС «Податковий блок» - у строк протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал, з моменту набуття законної сили рішенням суду за цією позовною заявою.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за позивачем обліковується податковий борг, який виник у зв`язку із несплатою штрафних санкцій у розмірі 17   000,00 грн., застосованих до неї податковим повідомленням-рішенням від 11.07.2016 № 0000271400. Разом із тим, вказаний борг підлягає списанню як безнадійний, оскільки минув строк давності, протягом якого можливе його стягнення. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду  від 16 грудня 2020 року позов було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області, що полягає у не вжитті заходів для списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 за платежем «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів», код класифікації доходів бюджету 21081500, у розмірі 17   000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 шляхом виключення із інтегрованої картки платника за кодом (платежем) 21081500 «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  суми боргу в розмірі 17   000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених Податковим кодексом України, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з Податковим кодексом України та не потребує письмового оформлення (п. 88.2 ст. 88 Податкового кодексу України). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровано нерухомість, яка може бути джерелом погашення податкового боргу. 
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача просив відмовити у задоволенні  апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції,  представник Головного управління ДПС у Запорізькій області  просив розглянути справу без їх участі. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 була зареєстрована у якості фізичної особи - підприємця, проте 17.02.2020 припинила здійснення підприємницької діяльності, про що свідчать відкриті відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
За даними інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 за нею обліковується податковий борг за платежем «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів», код класифікації доходів бюджету 21081500, у розмірі 17   000,00 грн.
Підставою виникнення вказаної заборгованості є прийняття Запорізькою об`єднаною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області (відділенням в Олександрівському районі), правонаступником якої є відповідач, податкового повідомлення-рішення від 11.07.2016 №0000271400 на суму 17   000,00 грн.
Позивач звернулася до відповідача із заявою від 22.04.2020 про списання вказаного боргу як безнадійного, проте листом від 04.05.2020 №8700/14/08-01-10-01-10 їй повідомлено про відсутність підстав для такого списання у зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 нерухомості, яка може слугувати джерелом погашення податкового боргу. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що  податковий борг ОСОБА_1 виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 11.07.2016 №0000271400, та в інтегрованій картці платника податків такий борг відображено 29.08.2016, на дату звернення позивача (22.04.2020) до контролюючого органу із відповідною заявою строк давності у 1095 днів стосовно вказаного боргу минув, а отже він набув статуту безнадійного.
Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції виходячи  з наступного.
В силу положень пп. 14.1.175 п. 141 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Грошове зобов`язання у сумі 17   000,00 грн., нараховане позивачу на підставі податкового повідомлення-рішення від 11.07.2016 №0000271400, є узгодженим та набуло статусу податкового боргу у зв`язку із його несплатою.
Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
При цьому, в силу вимог ст. 102.4 ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Так, відповідно до п. 101.1 ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
У пункті 101.2 цієї статті Кодексу визначено, що під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу (пп. 101.2.3).
Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів.
Відповідно до п. 101.5 ст. 101 ПК України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 (далі - Порядок №577).
Підпунктом 3 пункту 2.1 розділу II Порядку №577 визначено, що під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.
Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 розділу ІІІ Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів;
Згідно з приписами пункту 4.3 розділу IV Порядку №577 в інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.
Вимогами пункту 4.2 розділу IV Порядку №577 встановлено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. 
Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів. 
Виходячи з аналізу зазначених правових норм суд першої інстанції вірно зазначив, що списання безнадійного податкового боргу, зокрема податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Оскільки з моменту виникнення податкового боргу, на підставі податкового повідомлення-рішення від 11.07.2016 №0000271400, що відображений в інтегрованій картці платника податків 29.08.2016 р.,  станом на дату звернення позивача (22.04.2020) до контролюючого органу із відповідною заявою, минув строк давності у 1095 днів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що цей борг набув статуту безнадійного, а тому підлягає списанню.
Спростовуючи доводи відповідача про  наявність у позивача майна, яке може слугувати джерелом погашення боргу, суд першої інстанції вірно зазначив, що жодних дій  з метою стягнення  вказаного податкового боргу контролюючий орган не вживав і відповідних доказів  останнім не надано.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Таким чином, ухвалене у справі рішення першої  інстанції є законним і обґрунтованим, а зазначена в апеляційній скарзі позиція позивача не знаходить свого підтвердження за матеріалами справи та не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління  ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.  
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 16 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 09 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова