УХВАЛА

20 травня 2021 року  
м. Київ
справа №826/2485/16
адміністративне провадження №К/9901/12452/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №826/2485/16 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-технічний центр «Охоронні системи» до Головного управління ДПС у м. Києві, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Білд» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Охоронні системи» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Білд», в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26 серпня 2015 року:
- 0003232202, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 3       900       040,50 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 2       600       027,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1       300       013,50 грн;
- 0003242202, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2015 року в сумі 284       426,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, позов задоволено повністю.
Ухвалами Верховного Суду від 30 листопада 2021 року, 25 січня 2021 року, 17 березня 2021 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №826/2485/16 повернуто особі, яка її подала з причин не визначення підстав, передбачених ст. 328 КАС України.
На рішення суддів першої та апеляційної інстанції, скаржник повторно подав касаційну скаргу відповідно до ст. 327 КАС України, яку зареєстровано у Верховному Суді 09 квітня 2021 року.
З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права у випадку, передбаченому п. 1, 3, 4 ч. 4 ст. 328 КАС України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Такі доводи підлягають перевірці під час касаційного перегляду судових рішень у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №826/2485/16 залишено без руху для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження та докази дати отримання ухвал Верховного Суду про повернення раніше поданих касаційних скарг.
На виконання вимог ухвали скаржником до матеріалів касаційної скарги додано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги.
На обґрунтування доводів пропуску строку на касаційне оскарження скаржник зазначив, що до суду касаційної інстанції вже звертався з даною касаційною скаргою, проте ухвалами Верховного Суду від 30 листопада 2021 року, 25 січня 2021 року, 17 березня 2021 року касаційну скаргу було повернуто.
Отже, як слідує з матеріалів касаційної скарги, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 07 жовтня 2020 року, повний текст виготовлено 07 жовтня 2020 року, касаційна скарга вперше надійшла до суду касаційної інстанції 09 листопада 2020 року, ухвалами Верховного Суду від 30 листопада 2021 року (яку скаржником отримано 24 грудня 2020 року), від 25 січня 2021 року (яку скаржником отримано 01 лютого 2021 року), 17 березня 2021 року (яку скаржником отримано 25 березня 2021 року) касаційну скаргу було повернуто, а повторно подано касаційну скаргу до поштового відділення 06 квітня 2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно ч. 3 ст. 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.
Отже, касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши доводи якої та матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску цього строку.
Судом установлено, що касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам, встановленим ст. 330 КАС України.
До касаційної скарги додані її копії відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збору.
Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, відмови у відкритті касаційного провадження або інших умов, що унеможливлюють відкриття касаційного провадження, не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження - задовольнити.
Поновити Головному управлінню ДПС у м. Києві строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №826/2485/16.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №826/2485/16.
Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали адміністративної справи № 826/2485/16.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

О. О. Шишов