УХВАЛА
 
23 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 553/3013/19
провадження № 61-9588ск21
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,                      Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Полтава від 24 грудня 2020 року про виправлення описки та на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня                         2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної в м. Полтаві ради про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У грудні 2020 році ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Полтави від 25 серпня                    2020 року.
 
Ухвалою Київського районного суду міста Полтава від 24 грудня 2020 року в складі судді Кузіної Ж. В., залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року в складі колегії суддів Чумак О. В., Дряниці Ю. В., Кривчун Т. О., виправлено описку в першому абзаці описової частини рішення Київського районного суду міста Полтава від 25 серпня                     2020 року, а саме зазначено вірно: «Протягом останніх чотирьох років сторони проживають окремо. Відповідач перешкоджає позивачу у вихованні та спілкуванні з дітьми, розвитку їх здібностей, створює штучні перепони» замість «Сторони проживають окремо з 2016 року. Позивач перешкоджає відповідачу у вихованні та спілкуванні з дітьми, розвитку їх здібностей, створює штучні перепони». У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
 
09 червня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Оскарження ухвали суду першої інстанції про внесення виправлень у рішення передбачено пунктом 19 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
Відповідно до статті 389 ЦПК України в касаційному порядку після перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GУMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від                          19 грудня 1997 року).
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Полтава від 24 грудня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                      В. І. Крат
 
                                                                                                                      М. М. Русинчук