УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року
м. Київ
справа № 396/1260/19
провадження № 51 – 2621 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка надійшла електронною поштою, на усну ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2021 року та відповідь Кропивницького апеляційного суду від 10 червня 2021 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга на вищевказане.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку усної ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2021 року та відповіді Кропивницького апеляційного суду від 10 червня 2021 року  у касаційному порядку та просить Верховний Суд скасувати вказану ухвалу місцевого суду та відповідь апеляційного суду, а кримінальне провадження – закрити та постановити виправдувальний вирок.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, а відповідно до частини 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень. Скаржник хоч і вказує в додатках про долучення до касаційної скарги вказаних матеріалів, однак інтернет посилання на вказані матеріали суперечить ч. 5 ст. 427 КПК. 
Це не лише становить формальне порушення ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК та розглянути його касаційну скаргу по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Отже, предметом касаційного розгляду може бути судове рішення, ухвалене місцевим судом після його перегляду апеляційним судом й виключно у випадках передбачених Кримінально процесуальним кодексом України.
У своїй касаційній скарзі  ОСОБА_4 вказує на оскарження усної ухвали місцевого суду та відповіді апеляційного суду, що не є предметом касаційного розгляду згідно статті 424 КПК. При цьому відсутність копій оскаржуваних судових рішень позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК.
При повторному зверненні скаржнику необхідно уточнити, які судові рішення він оскаржує до суду касаційної інстанції та додати копії цих судових рішень, які мають бути оформлені належним чином, як того вимагають положення п. 4 Розділ XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом ДСА №814 від 20 серпня 2019 року.
Суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, а тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК, належного обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_4  і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                       ОСОБА_2                                      ОСОБА_3