ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року 
м. Київ
справа №675/1924/15-а
адміністративне провадження №К/9901/16020/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017р. (судді - Мельник-Томенко Ж.М., Ватаманюк Р.В., Сторчак В.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати нечинним рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.03.2015р. №6 в частині відмови зарахувати йому до пільгового стажу виконання роботи трактористом-машиністом за період роботи з 01.01.1977р. по 31.12.1978р. та з 01.04.2001р. по 30.03.2003р.;
визнати нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області від 20.04.2015р. №2719/04 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
зобов`язати Білогірське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді тракториста в колгоспі ім. Крупської (в подальшому КСП «Колос», після реорганізації ТОВ «Ріпки») з 01.01.1977р. по 31.12.1978р., з 01.04.2001р. по 30.03.2003р. та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати виникнення права на пенсію 19.03.2015р.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач 01.05.1975р. прийнятий в члени колгоспу ім. Крупської с. Ріпки трактористом на польових роботах; 30.03.2000р. звільнений з членів колгоспу у зв`язку з реформуванням колгоспу «Колос»; 01.04.2000р. прийнятий в члени ТОВ «Ріпки» на роботу трактористом з польових робіт; 01.01.2001р. переведений на роботу бригадиром тракторної бригади; 01.01.2003р. переведений бригадиром тракторної бригади у СТОВ «Колос»; 01.02.2005р. звільнений з цієї посади. (а.с. 9 - 11)
Згідно архівної довідки від 09.02.2015р. №93-Г позивач працював з 1981р. по 1999р. повний робочий день трактористом. Довідка видана на підставі стажової книги №20 за 1980 - 2003 роки та книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспу. (а.с. 40)
Згідно архівної довідки від 18.05.2015р. №480-Г позивач 01.04.2001р. прийнятий до ТОВ «Ріпки» на посаду тракториста, переведений до СТОВ «Колос» с. Ріпки 30.03.2003р. (а.с. 8)
Відповідно до листа районного трудового архіву Ізяславської районної ради Хмельницької області від 04.02.2016р. №7/01-19 позивач у період з 1975р. по 2001р. позивач працював в колгоспі ім. Крупської с. Ріпки, згідно стажової книги №20 за 1980 - 2003 роки та №17 за 1964 - 1982 року значиться позивач: за 1972, 1975 - 1976 роки - різні роботи, 1977 - 1978 роки - тракторист, за 1981 - 1997 роки - тракторист польових робіт, 1998 -1999 роки - професія не вказана, за 2000 - 2001 роки - бригадир тракторної бригади.
Згідно виписки з особового рахунку позивач у період з 1977 - 1982 роки працював трактористом. (ас. 47)
23.02.2015р. позивач досягнувши 55 років звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням Комісії з підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.03.2015р. №6 не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 01.05.1975р. по 31.08.1975р., з 29.08.1976р. по 25.11.1978р., з 15.11.1980р. по 31.12.1980р., з 01.01.1998р. по 31.12.2002р., оскільки робота на посаді тракториста не підтверджується первинними документами. (а.с. 39)
Крім того, не зараховано період з 01.09.1975р. по 28.08.1976р., оскільки позивач навчався, а також період з 26.11.1978р. по 14.11.1980р., оскільки позивач проходив строкову військову службу.
Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно не зараховано до його пільгового стажу спірні періоди його роботи трактористом в колгоспі ім. Крупської. Незарахування періодів пільгової роботи призвело до відсутності 20 років роботи трактористом-машиністом в сільському господарстві. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законне право на отримання пенсії, оскільки згідно записів трудової книжки та архівних довідок він працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції напротязі польового періоду в рослинництві та частково в тваринництві, що в сукупності становить 24 роки 3 місяці і 19 днів та відповідно дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18.05.2016р. позов задоволено.
Визнано нечинним рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.03.2015р. №6 в частині відмови позивачу зарахувати до пільгового стажу виконання роботи трактористом-машиністом за період роботи з 01.01.1977р. по 31.12.1978р., з 01.04.2001р. по 30.03.2003р.
Визнано нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі від 20.04.2015р. №2719/04 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Білогірське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на посаді тракториста в колгоспі ім. Крупської (в подальшому КСП «Колос», після реорганізації ТОВ «Ріпки») з 01.01.1977р. по 31.12.1978р., з 01.04.2001р. по 30.03.2003р. та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати виникнення права на пенсію 19.03.2015р.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017р. скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено частково.
Визнано нечинним рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.03.2015р. №6 в частині відмови позивачу зарахувати до пільгового стажу виконання роботи трактористом-машиністом за період роботи з 26.11.1978р. по 14.11.1980р., з 01.01.1998р. по 01.01.2000р.
Визнано нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі від 20.04.2015р. №2719/04 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Білогірське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на посаді тракториста в колгоспі ім. Крупської (в подальшому КСП «Колос», після реорганізації ТОВ «Ріпки») з 01.01.1977р. по 31.12.1978р., з 01.04.2001р. по 30.03.2003р. та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати виникнення права на пенсію 19.03.2015р.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно записів трудової книжки позивач працював трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі ім. Крупської с. Ріпки Ізяславського району Хмельницької області, в подальшому КСП «Колос» (після реорганізації СТОВ «Колос»). Крім того, факт його роботи на посаді тракториста в колгоспі ім. Крупської у спірні періоди підтверджується архівними довідками, даними стажової книги, книги наказів з особового складу ТОВ «Колос» та показами свідків, а тому відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в зарахуванні в пільговий стаж ці періоди роботи на посаді тракториста в колгоспі ім. Крупської.
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність можливості у позивача надати за вимогами пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, первинні документи, не є причиною для позбавлення особи, яка працювала трактористом, права на пільгову пенсію з урахуванням того, що трудова книжка та записи в ній відповідають вимогам законодавства.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про задоволення позовних вимог частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відомості щодо пільгового трудового стажу до 1981 року взагалі відсутні, зокрема у архівній довідці від 09.02.2015р. №93-Г за 1975 - 1978 роки не вказана посада. Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо навчання позивача. Таким чином оскільки записи у трудовій книжці спростовуються архівними довідками і враховуючи відповідні архівні довідки спірний період роботи починаючи з 01.09.1975р. по 28.08.1976р. неможливо зарахувати до пільгового стажу позивача. 
Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з того, що визначальними обставинами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи  на посаді тракториста та встановлення безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, проте доказів на підтвердження факту виконання зазначених обов`язків у період роботи з 01.01.2000р. по 31.12.2001р. позивач не надав, а тому вказаний період його роботи на посаді бригадира тракторної бригади не може бути зарахований до пільгового.
Також апеляційний суд виходив з того, що оскільки 01.05.1975р. був прийнятий у члени колгоспу ім. Крупської с. Ріпки Ізяславського району Хмельницької області та після строкової служби одразу приступив до роботи на посаді тракториста-машиніста, то період строкової служби з 26.11.1978р. по 14.11.1980р. необхідно зарахувати до пільгового стажу позивача.
З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що в трудовій книжці позивача зазначено лише періоди та місце роботи, що підтверджує стаж роботи, проте не вказано чи позивач був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або тваринництві. Крім того, у відомостях про нарахування заробітної плати посада «тракторист» зазначена лише у 1988 році, при перевірці стажових книг виявлено, що у 1998 та 1999 роках в стажових книгах відсутній запис про те, яку посаду займав позивач, а в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) відсутні відомості про його роботу як тракториста-машиніста у 2001 та 2003 році. Також вважає, що немає підстав для зарахування до пільгового стажу проходження строкової військової служби. 
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до пункту «в» частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Згідно статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок  підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993р. Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637.
Відповідно до пункту 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств,  установ, організацій або їх правонаступників.
В ході розгляду справи судами встановлено факт роботи позивача протягом більше 20 років на посаді тракториста-машиніста та факт його безпосередньої зайнятості в колгоспі у польових роботах, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Крім того, факт роботи позивача у спірні періоди на зазначеній посаді підтверджено записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом.
Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що позивачем належним чином не доведено, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції є безпідставними, оскільки судами встановлено, що позивач на підставі записів в трудовій книжці та показів свідків, які працювали разом з позивачем в оспорювані періоди, працював на посаді тракториста-машиніста, весь період був безпосередньо зайнятий на польових роботах, досяг відповідного віку (55 років), та має відповідний стаж роботи.
Крім того, судами встановлено, що відповідно до Загальних положень Статуту Колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» с. Ріпки підприємство утворилось для спільного виробництва сільськогосподарської продукції, а тому спірні періоди роботи позивача підлягають включенню до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук