ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10861/20  Номер провадження 22-ц/814/952/21	Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача         Дряниці Ю.В.,
суддів:                 Кривчун Т.О., Чумак О.В.,
секретаря                Ряднини І.В.,        
за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача – адвоката Мороз С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення аліментів,- 
в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Вказувала, що з 12 квітня 2014 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 102. Від шлюбу мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом із позивачем. Відповідач ОСОБА_2 добровільно не бажає приймати участь в утриманні дітей, матеріальної допомоги не надає матері. Позивач самостійно не має фінансової можливості утримувати дітей, у зв`язку з цим вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. У зв`язку з наведеним просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 18 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 18 грудня 2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , 3-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2021 рокупозов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , наутримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2020 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.
В задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення оскаржила позивач, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів за минулий час і ухвалити нове, яким позов в цій частині задовольнити, присудивши сплату аліментів з 18 грудня 2019 року. Зазначає, що надала суду достатньо доказів на підтвердження ухилення відповідача від сплати аліментів, а також її активних дій спрямованих на їх отримання. 

       Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12 квітня 2014 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 .
Відповідач є батьком дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Діти проживають із матір`ю – позивачем ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні і ця обставина відповідачем не спростована.        

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей та дружини. Відмовлячи у задоволенні позову в іншій частині, місцевий суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність обставин для стягнення аліментів за минулий термін.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 
Відповідно до частини другої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Згідно статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Долучені до матеріалів справи фотозображення листування у соціальній мережі не можуть вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.
Таким чином, вказані докази не є належними та допустимими доказами, у розумінні наведених вище положень закону. 
Посилання апеляційної скарги, що доказом вживання нею заходів для одержання аліментів є факт подання нею до Октябрського районного суду м. Полтави 18 грудня 2019 року заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів – не спростовують висновку місцевого суду про безпідставність зазначених вимог, оскільки у задоволенні вказаної заяви було відмовлено ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави заяви від 05 лютого 2020 року із незалежних від волі відповідача обставин, що не може бути розцінено судом, як умисні дії ОСОБА_2 , спрямовані на ухилення від сплати аліментів. 
Таким чином, на обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час позивач не надала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, колегія суддів, приходить до висновку про залишення рішення місцевого суду без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач                                                                                   Ю. В. Дряниця

Судді:                                                                                                        Т. О. Кривчун

                                                                                                               О. В. Чумак