ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року 

м. Київ

Справа №910/4034/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В. М.,
представників учасників справи:
позивача - Цвєтінського С.А., Кудинова Ю.Ю.,
відповідача - Комлика І.С.,
третьої особи - не з`явились, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Скороходової Олени Аркадіївни 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 (головуючий - Владимиренко С. В., судді: Євсіков О. О., Корсак В. А.) та рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 (суддя Привалов А. І.)
у справі №910/4034/19
за позовом фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича
до фізичної особи - підприємця Скороходової Олени Аркадіївни,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайм Флорінг Компані",
про розірвання договору та стягнення 79580,00 грн,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 29.03.2021 №29.3-02/699 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», у зв`язку з перебуванням судді Губенко Н.М. у відпустці, проведено повторний автоматизований розподілу судової справи №910/4034/19, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І.
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Фізична особа - підприємець Кудинов Юрій Юрійович (далі - ФОП      Кудинов Ю.Ю.) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи - підприємця Скороходової Олени Аркадіївни (далі - ФОП Скороходова О.А.) про розірвання договору купівлі-продажу дошки паркетної, тришарової, розміром 240195/14, венге, Люкс, триполосної, UV-масло, браш, losk, тм   Serifoglu (Туреччина) у кількості 98,28 кв. м, вартістю 79580,00 грн, укладеного між ФОП Кудиновим Ю.Ю. та ФОП Скороходовою О.А., та про стягнення з відповідача на користь позивача 79580,00 грн.
1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на обставини, встановлені під час розгляду цивільної справи №756/7572/16-ц, та зазначив, що придбана позивачам у відповідача паркетна дошка, яка в подальшому була реалізована ОСОБА_1 за видатковою накладною №2 від 12.06.2015, виявилася неякісною.
1.3. У зв`язку із викладеним, позивач на підставі статей 651, 653 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) просив суд розірвати укладений між сторонами договір та на підставі статей 4, 6 Закону України "Про захист прав споживачів", статей 675, 678, 679 ЦК України стягнути з відповідача вартість придбаного та поставленого ОСОБА_1 товару в сумі 79580,00 грн.
2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
2.1. У червні 2015 року між ФОП Кудиновим Ю.Ю. (покупець) і ФОП Скороходовою О.А. (постачальник) було досягнуто домовленості про купівлю-продаж дошки паркетної, тришарової, розміром 240195/14, венге, Люкс, триполосної, UV-масло, браш, loсk, тм Serifoglu (Туреччина) у кількості 98,28 кв. м.
2.2. Згідно із замовленням від 11.06.2015 №98 вартість цього товару разом з доставкою становить 79580,29 грн (т.1, а.с.12).
2.3. Вказане замовлення було оплачено позивачем, що підтверджується прибутковим касовим ордером від 12.06.2015 №66 та квитанцією до прибуткового касового ордеру на суму 79580,00 грн, і відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної від 12.06.2015 №65 постачальник передав товар покупцю (т.1, а.с.13, 55). 
2.4. Придбана позивачем у ФОП Скороходової О.А. дошка паркетна була реалізована ОСОБА_1 згідно з видатковою накладною №2 від 12.06.2015, проте у подальшому з`ясувалося, що реалізований позивачем ОСОБА_1 товар виявився неякісним.
2.5. В провадженні Київського апеляційного суду перебувала справа №756/7572/16-ц, під час розгляду якої було встановлено таке.
Згідно з контрактом від 27.05.2014 №270514, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм Флорінг Компані" (далі - ТОВ "Прайм Флорінг Компані") та Компанією "ПАРКЕ-ТЕК ПАРКЕ САН. ВЕ. ТИДЖ. А.Ш." (COMPANY "PARKE-TEK PARKE SAN/ ТІС. А. S.") ТОВ «Прайм Флорінг Компані» імпортує до України дошку паркетну, тришарову, розмір 2400/195/14, венге, Люкс, триполосну, UV-масло, браш, lock, тм Serifoglu (Туреччина). Протягом 2015 року імпортовано вказаного товару у кількості 224,64 кв. м.
В подальшому між ТОВ "Прайм Флорінг Компані" та ФОП Скороходовою О.А. був укладений договір співробітництва від 01.06.2014 №01/06, згідно з умовами якого остання зобов`язувалась здійснювати комплекс заходів по організації просунення товару та його реалізації третім особам. За вказаним договором ФОП Скороходова О.А. 11.06.2015 придбала 98,28 кв. м (35 упаковок) паркетної дошки, розмір 2400/195/14, венге, Люкс, триполосна, UV-масло, браш, які цього ж дня через постачальника ФОП Кудинова Ю.Ю. були реалізовані ОСОБА_1 за 85770,06 грн.
22.04.2016 ОСОБА_1 направлено на адресу ФОП Кудинова Ю.Ю. претензію з вимогою повернути грошові кошти за неякісний товар та відшкодувати збитки, в задоволені якої продавцем товару 25.05.2016 було відмовлено.
08.11.2017 ухвалою Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/7572/16-ц призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Незалежному інституту судових експертиз.
Згідно з висновком експерта від 24.01.2018 №8971 за результатами проведення експертного дослідження встановлено, що паркетна дошка містить наступні істотні недоліки: значне поперечне викривлення (жолоблення) планок-ламелей верхнього шару паркетних дошок повздовж всієї довжини дошки, часткове відшарування планок-ламелей верхнього шару паркетних дошок по бічних краях ламелей та тріщин на поверхні ламелей. Стосовно причин втрати якості паркетної дошки експерт зазначив, що жолоблення (викривлення) деревини пов`язане з впливом на неї вологи.
За характером пошкоджень ймовірні дві причини викривлення планок та псування продукції: фактичні технічні характеристики паркетної дошки є такими, що не відповідають вимогам до такої продукції або у приміщенні квартири після укладення паркетної дошки з 17.07.2015 до жовтня 2015 року відносна вологість повітря деякий час була високою (понад 60% - що є порушенням вимог до зберігання та експлуатації паркетної дошки за нормативними документами).
При цьому, на час проведення дослідження встановити температурно-вологісний режим у квартирі ОСОБА_1 в період із 17 липня до жовтня 2015 року неможливо. Так само, в рамках товарознавчої експертизи неможливо встановити фактичні технічні характеристики досліджуваної паркетної дошки, а тому визначити однозначну причину втрати її якості (виробничі недоліки, неналежні умови зберігання або неналежна технологія монтажу) не видається за можливе.
Існуючі недоліки паркетної дошки тришарової, розмір 2400/195/14, венге, люкс, триполосної, UV-масло, браш, lock, тм Serifoglu (Туреччина), придбаної 11.06.2015 ОСОБА_1 у ФОП Кудинова Ю.Ю. за рахунком від 11.06.2015 №1: значне поперечне викривлення (жолоблення) планок-ламелей верхнього шару паркетної дошки повздовж всієї довжини дошок, часткове відшарування планок-ламелей верхнього шару паркетних дошок та тріщини на поверхні ламелей, є істотними недоліками товару.
2.6. Крім того, апеляційним судом під час вирішення спору у справі №756/7572/16-ц було встановлено, що гарантійний строк для використання паркетної дошки є десять років. Після укладення проектної дошки відбулось її викривлення, відшарування верхніх планок та тріщини на поверхні ламелей.
2.7. Беручи до уваги те, що експертом визначено недолік товару як істотний, колегія суддів Київського апеляційного суду дійшла висновку у постанові від 28.02.2019 у справі №756/7572/16-ц про наявність підстав для стягнення з ФОП Кудинова Ю.Ю. на користь ОСОБА_1 вартості паркетної дошки в розмірі 83319,49 грн.
3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.1. Справа розглядалась господарськими судами неодноразово. 
3.2. За наслідком нового розгляду Господарський суд міста Києва рішенням від 01.10.2020 у справі №910/4034/19 позов задовольнив частково; стягнув з ФОП Скороходової О.А. на користь ФОП Кудинова Ю.Ю. вартість товару неналежної якості в сумі 79580,00 грн, 1921,00 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 2881,50 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 3842,00 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції; в іншій частині позовних вимог відмовив.
3.3. Північний апеляційний господарський суд постановою від 26.01.2021 у справі №910/4034/19 рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 залишив без змін.
3.4. Суди виходили з того, що встановлені у цивільній справі №756/7572/16-ц обставини щодо неналежної якості поставленого ФОП Скороходовою О.Ф. ФОП Кудинову Ю.Ю., а в подальшому реалізованого ним ОСОБА_1 товару, мають преюдиційне значення, не підлягають повторному доведенню та мають обов`язкову силу для вирішення цієї справи.
3.5. Відмовляючи у вимозі про розірвання договору, суди виходили з того, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу в усній формі та оформлено на підставі відповідних первинних документів, а отже, відповідно до приписів статті 654 ЦК України розірвання договору має бути вчинене в такій самій формі, що й договір. 
4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу та виклад позиції інших учасників справи
4.1. 05.02.2021 ФОП Скороходова О.А. звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/4034/19, в якій просить зазначені судові рішення скасувати в частині стягнення вартості товару неналежної якості в сумі 79580,00 грн, 1921,00 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 2881,50 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 3842,00 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції; ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в позові.
4.2. У якості підстави касаційного оскарження ФОП Скороходова О.А. зазначила пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, пославшись на те, що суди попередніх інстанції не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12.06.2018 у справі №927/976/17, від 08.07.2019 у справі №908/156/18, від 10.10.2019 у справі №910/2164/18, від 11.12.2019 у справі №320/4938/17 щодо застосування статті 75 ГПК України. 
4.3. Скаржниця зазначила, що посилаючись виключно на преюдицію встановленого факту щодо істотного недоліку товару, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою інші обставини, які випливають зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 28.02.2019 у справі  №756/7572/16-ц.
4.4. На переконання скаржниці, сам по собі преюдиційний факт щодо встановлення істотних недоліків товару, який міститься в постанові суду апеляційної інстанції з цивільної справи, не вказує на те, що такі недоліки виникли з вини ФОП Скороходової О.А., або те, що нею був переданий товар з істотними недоліками. 
4.5. На думку скаржниці, в порушення статті 679 ЦК України суди попередніх інстанцій залишили поза увагою те, що істотні недоліки товару виникли вже після передачі позивачем товару ОСОБА_1 , і після того, як паркетна дошка (товар) була покладена в квартирі останнього, що виключає обставини відповідальності відповідача як продавця товару.
4.6. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
4.7. Третя особа не скористалась правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
5. Позиція Верховного Суду
5.1. За змістом статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
5.2. З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції не приймає і не розглядає доводи скаржниці, з посиланням на переоцінку доказів та на недоведеність встановлених судами обставин справи.
5.3. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини перша, друга статті 712 ЦК України).
5.4. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
5.5. Відповідно до частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
5.6. Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (частини перша, друга статті  673 ЦК України).
5.7. У відповідності до частин першої, другої статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.  Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).
5.8. Відповідно до частини другої статті 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
5.9. Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача вартості товару, суди виходили з того, що обставини, встановлені в цивільній справі №756/7572/16-ц щодо неналежної якості поставленого ФОП Скороходовою О.Ф. товару позивачу, а в подальшому реалізованого ним ОСОБА_1, відповідно до статті 75 ГПК України мають преюдиційне значення, не підлягають повторному доведенню та мають обов`язкову силу для вирішення цієї справи.
5.10. Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
5.11. За змістом наведеної норми преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. 
5.12. Верховний Суд зазначає, що преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
5.13.  Водночас відповідно до частини сьомої статті 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
5.14. Суди попередніх інстанцій встановили обставину поставки позивачем у цій справі товару, придбаного у відповідача у цій справі, ОСОБА_1 з порушенням вимог щодо його якості, встановивши, що обставина істотного недоліку товару встановлена на підставі оцінки судом у цивільній справі №756/7572/16-ц висновку експерта.
5.15. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 Цивільного процесуального кодексу України).
5.16. Отже, суди у цій справі встановили обставину, яку суд цивільної юрисдикції  встановив на підставі оцінки доказу, яким є висновок експерта, що потягло за собою встановлення обставини поставки товару неналежної якості позивачем у цій справі ОСОБА_1 , який був поставлений позивачу відповідачкою в той же день.
5.17. Саме цій обставині суд у даній господарській справі давав юридичну оцінку, дійшовши висновку про те, що позивач має право вимагати повернення сплаченої за товар неналежної якості грошової суми, оскільки рішенням суду з нього стягнули вартість поставленого ОСОБА_1 товару, який йому поставила відповідачка, саме як з продавця, а не як з підрядника.
5.18. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суди застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права (статті 75 ГПК України) у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом у постановах від 12.06.2018 у справі №927/976/17, від 08.07.2019 у справі №908/156/18, від 10.10.2019 у справі №910/2164/18, від 11.12.2019 у справі №320/4938/17, з огляду на те, що в них викладено правові висновки, які судами дотримано, а саме, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Крім того, преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. 
5.19. Колегія суддів також зазначає, що не має значення на яких нормах закону ґрунтувалась правова позиція позивача і, відповідно, суду цивільної юрисдикції у справі №756/7572/16-ц, оскільки преюдицію утворюють саме обставини, які досліджувалися і встановлювалися судом. 
5.20. Доводи скаржниці про продаж товару належної якості ґрунтуються на власній оцінці доказу (висновку експерта), оціненого цивільним судом у межах наданих процесуальним законом повноважень у іншій цивільній справі, і суд господарської юрисдикції відповідно до норм ГПК України не наділений правом здійснити переоцінку доказу, на підставі якого були встановлені відповідні обставини, які мають преюдиційне значення.
5.21. Всі інші доводи скаржниці зводяться до непогодження з рішенням у цивільній справі, у якій ФОП Скороходова О.Ф. брала участь в якості третьої особи, і рішення суду апеляційної інстанції нею не оскаржене і набуло чинності.
5.22. Щодо посилань скаржниці на неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема положень статті 679 ЦК України, то Верховний  Суд не бере до уваги цей довід, оскільки касаційне провадження порушено лише щодо неврахування судами висновків Верховного Суду стосовно застосування статті 75 ГПК України у подібних правовідносинах, оскільки саме така підстава оскарження наведена скаржницею у касаційній скарзі. 
5.23. На порушенні норм процесуального права, які відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 та статті 310 ГПК України могли б бути підставами для оскарження судових рішень у цій справі, скаржниця також у касаційній скарзі не посилалась.
6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
6.1. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
6.2. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
6.3. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених     статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша      статті 309 ГПК України).
6.4. Таким чином, перевіривши рішення та постанову судів попередніх інстанцій в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.
7. Розподіл судових витрат
7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Скороходової Олени Аркадіївни залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/4034/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           С. В. Бакуліна

Судді                                                                                                       О. А. Кролевець

                                                                                                                В. І. Студенець