ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження №33/821/138/21 Справа № 712/65/21 	  	Головуючий по першій інстанції Рябуха Ю.В.	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  	Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.	

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2021 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Черкаське тролейбусне управління»,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204650 від 26.12.2020, ОСОБА_1 26.12.2020 о 16 год. 20 хв. у м.Черкаси по вул.Олексія Панченка, 15, керував автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, тест № 744, чим порушив вимоги п. 2.9.а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2021 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В апеляційній скарзі посилається на те, що суд прийняв помилкове рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять доказів того, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Він лише мав намір їхати, щоб за 200 метрів поставити на стоянку автомобіль, тоді як ключів від автомобіля у його розпорядженні не було, а у момент створення аварійної ситуації за кермом автомобіля не перебував. 
Зазначає, що з відеозапису із нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що йому не було роз`яснено в простій, доступній і зрозумілій формі його права, що порушує п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 № 1376. Натомість є підпис у графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи».
Вважає, що у порушення вимог ст.256 КУпАП суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204650 від 26.12.2020 не відповідає диспозиції, визначеній ч.1 ст.130 КУпАП, яка станом на момент складання протоколу та на час подання апеляційної скарги викладена в КУпАП.
Звертає увагу суду, що оригінал протоколу та його копіє не є однаковими, а тому складені з порушенням вищезазначеної Інструкції (графа «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»).
Вказує, що свідки правопорушення підписали протокол про адміністративне правопорушення раніше ніж його заповнив поліцейський.
В судове засідання, призначене апеляційним судом на 19.03.2021 на 12:00 год. та на 09.04.2021 на 10:30 год. ОСОБА_1 не з`явився, при цьому про дату, час і місце судового засідання апеляційним судом повідомлявся в установленому законом порядку. 
Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204650 від 26.12.2020, складеного інспектором взводу №2 роти №1 БУПП в Черкаській області Шпильовим В.М. про те, що ОСОБА_1 26.12.2020 о 16 год. 20 хв. у м.Черкаси по вул.Олексія Панченка, 15, керував автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, тест № 744, чим порушив вимоги п. 2.9.а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- роздруківки з приладу «Драгер» від 26.12.2020, згідно якої результат тесту: 2,44 ‰;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів та який проведено за допомогою приладу «Драгер» ARHF-0064, результат огляду на стан сп`яніння – позитивний 2,44 ‰, в присутності двох свідків;
- пояснень від 26.12.2020, отриманих від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, водієві ОСОБА_1 погодився у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» ARHF-0064, який показав результат – 2,44 ‰;
- рапорту інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Черкаській області Шпильового В.М. про те, що 26.12.2020 близько 16 год. 25 хв. під час виконання службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки і порядку, отримано виклик про порушення ПДР в м.Черкаси по вул.О.Панченка,15. Прибувши на місце, було виявлено автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого, ОСОБА_4 , якого ледь не створив аварійну ситуацію та який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. ОСОБА_4 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, на що він погодився. Огляд на стан сп`яніння проводився на приладі «Драгер» ARHF-0064, тест №744, результат огляду на стан сп`яніння – позитивний 2,44 ‰, в зв`язку із чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що оригінал протоколу та його копія не є однаковими, а тому складені з порушенням вищезазначеної Інструкції (графа «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»).
З врахування зазначених доводів апелянта, судом апеляційної інстанції оцінено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204650 від 26.12.2020, складений відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП та його копію, яка додано апелянтом до апеляційної скарги. При цьому вважаю, що зазначені доводи апелянта є неприйнятними, оскільки не знайшли свого підтвердження та які не спростовують факту перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що у порушення вимог ст.256 КУпАП суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204650 від 26.12.2020 не відповідає диспозиції, визначеній ч.1 ст.130 КУпАП, яка станом на момент складання протоколу та на час подання апеляційної скарги викладена в КУпАП.
В свою чергу вважаю за необхідне зазначити, що до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.
Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння, виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст.286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.
Однак, відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст.58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.
За таких обставин доводи апелянта є неспроможними, та не підлягають до задоволення.
Доводи апелянта ОСОБА_4 про те, що суд прийняв помилкове рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять доказів того, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння є неприйнятними, так як апелянтом на їх підтвердження не надано жодних доказів, тоді як наявні у матеріалах справи докази є належними та допустимими, та які підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Не слугують підставою для скасування оскаржуваного рішення, доводи ОСОБА_1 , що йому не було роз`яснено в простій, доступній і зрозумілій формі його права, оскільки із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він підписаний ОСОБА_4 та який зазначив, що пояснення надасть в суді. Тоді як ОСОБА_4 не подавалися до протоколу зауваження щодо його змісту, як того вимагає ч.3 ст.256 КУпАП. 
Неприйнятними є доводи апелянта, що свідки правопорушення підписали протокол про адміністративне правопорушення раніше ніж його заповнив поліцейський, так як не підтвердженні належними та допустимими доказами.
Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_4 доведена.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_4 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 лютого 2021 року щодо  ОСОБА_4  є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні. 
Одночасно із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4  за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову місцевого суду сплатив судовий збір у сумі 604 грн. 00 коп., згідно квитанції № 0.0.2020940622.1 від 18.02.2021, який підлягає поверненню відповідно Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду Черкаської області від 05 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , – без задоволення. 
Повернути з державного бюджету  ОСОБА_1 судовий збір у сумі 604 (шістсот чотири) грн. 00 коп., за оригіналом квитанції № 0.0.2020940622.1 від 18.02.2021 (дата валютування 18.02.2021, платник:  ОСОБА_1 ).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба