Номер провадження: 22-ц/813/5001/21 
Номер справи місцевого суду: 495/2592/16-ц
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Ващенко  Л. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія Одеського апеляційного суду у складі:
головуючої – судді Ващенко Л.Г.
суддів – Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.
за участі секретаря – Бєляєвої О.К.
з участю: позивача  ОСОБА_1 і його представника

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2020 року про залишення позову без розгляду (одноособово суддя Шевчук Ю.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Сминтина Ольга Леонідівна, Семенівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання заповіту недійсним,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
07.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до  ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Сминтина О.Л. (далі-приватний нотаріус), Семенівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (далі-Сільрада) про визнання заповіту недійсним.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2020 року позов ОСОБА_1 залишений без розгляду.
ОСОБА_1 не погодився із ухвалою суду від 02.03.2020 року і подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає: 
Дії позивача були направлені на мирне врегулювання спірних правовідносин. Однак в цей же день представником відповідача в суді заявлено, що до суду буде подано заяву з вимогами про компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Внаслідок того, що його благі наміри викликали у відповідача (його представника) лише вимогу стягнути кошти, він не погоджується з ухвалою суду від 02.03.2020 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, просить справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, щоб він сплатив кошти за проведення експертизи і приклав всіх зусиль для надання експерту відповідних документів, які необхідні останньому для проведення експертизи.
Відзив представника відповідача ОСОБА_2 зазначає:
Справа була розпочата у квітні 2016 року і її розгляд тривав до 02.03.2020 року, тобто майже 4 роки до того  часу, як суд задовольнив заяву позивача від 02.03.2020 року про залишення позовної заяви до розгляду. На момент прийняття ухвали про залишення позовної заяви без розгляду справа знаходилася на стадії підготовчого провадження і питання, у порядку ст. 200 ЦПК України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті ще не були вирішені.
Підставою для скасування ухвали суду від 02.03.2020 р. про залишення позовної заяви без розгляду є те, що у позивача відсутні документи, які потрібні для проведення експертизи і відсутність цих документів є обставиною, яка спонукала його вирішити спір «мирним шляхом» і саме з цих міркувань він подав заяву, якою просив суд залишити позов без розгляду.
02.03.2020 року представник відповідача заявив у суді про намір подати заяву щодо відшкодування судових витрат та витрат пов`язаних з розглядом справи, що стало поштовхом для подання апеляційної скарги. Інтереси позивача представляє адвокат Шаркевич С.В., який надає йому правничу допомогу і надав суду відповідні документи на підтвердження своїх повноважень, жодних обмежень повноважень адвоката у вчинені конкретних процесуальних дій у матеріалах справи не міститься. Представник позивача адвокат Шаркевич С.В. до початку розгляду справи по суті мав повне право подати заяву про залишення позову без розгляду, відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Ухвала була постановлена без участі сторін у нарадчій кімнаті в день, який був призначений для розгляду справи і викладена окремим документом у письмовій та електронній формах, підписана суддею, тому вимоги, передбачені цивільним процесуальним законодавством щодо цього процесуального документу, дотримані судом.
Оскільки позивач вільно та на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами і сам несе ризик за наслідки їх здійснення або не здійснення, то подання заяви про залишення позову без розгляду віднесена виключно до його компетенції і у суду не було жодної підстави для відмови у задоволенні цієї вимоги.
Відшкодування витрат, понесених відповідачем в зв`язку з розглядом цієї справи, передбачено главою 8 «Судові витрати» ЦПК України, а тому твердження позивача, що цей намір та ця вимога є «незаконною» не відповідає законодавству. Жодних дій, спрямованих на «мирне» врегулювання штучно створеного спору, за наслідками якого відповідач поніс значні матеріальні витрати, з боку позивача здійснено не було і це твердження є його суцільною вигадкою.
Оскільки факт родинних відносин між позивачем та померлою особою не встановлений,  то будь-які висновки будь-яких експертиз не мають ніякого значення для прийняття   рішення про скасування заповіту, який складений сторонньою для позивача особою.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду виходив з того, що адвокат Шаркевич С.В., який діяв в інтересах позивача ОСОБА_1 , подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, що є підставою для залишення позову без розгляду.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду з таких підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).
У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду (ст. 200 ч.ч.1,2 п.1 ЦПК України).
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів (ст. 209 ч.1 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що з квітня 2016 року в суді перебувала позовна заява  ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 11.12.2012 року, скасування його державної реєстрації та встановлення додаткового строк для прийняття спадщини (а.с.2-5 т.1). 
Ухвалою суду від 11.04.2016 року відкрито провадження у справі із призначенням справи у судове засідання на 10.05.2016 року (а.с.11 т.1).
11.04.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про залишення без розгляду позовної заяви в частині встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.12 т.1).
Згідно довіреності від 07.04.2016 року зі строком дії на 1 рік до 07.04.2017 року, посвідченої секретарем Підгірненської сільської ради, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 на представництво його інтересів у суді (а.с.26 т.1).
20.05.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову і просив визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 04.08.2014 року уточнив позовну заяву, визначивши нове коло осіб (а.с.58-60,140-142 т.1).
З травня 2016 року по червень 2018 року справа неодноразово слухалась у судових засіданнях (а.с.66-70 т.2), ухвалою суду від 04.10.2016 року провадження у справі зупинялось до розгляду іншої справи (а.с.190-192 т.1), 04.07.2017 року у зв`язку із проведенням експертизи (а.с.47-54 т.2) під головуванням с. Мишко В.В. (а.с.18 т.4).
З 27.06.2017 року, на підставі ордеру, представництво ОСОБА_1 у суді, відповідно до письмової угоди, здійснював адвокат Шаркевич С.В. (а.с.34-36 т.2).
16.08.2018 року справу до свого провадження прийняв суддя Боярський О.О., який призначив справу до розгляду у підготовчому провадженні (справа у його провадженні перебувала до 13.02.2019 року, а.с.24,25,140 т.4).
Ухвалою суду від 15.02.2019 року справу прийняла до провадження суддя Шевчук Ю.В., призначивши справу до розгляду у судове засідання на 11.04.2019 року (а.с.143 т.4), яку у подальшому неодноразово призначала у судові засідання (а.с.189,190,192 т.4).
02.03.2020 року в суді першої інстанції зареєстрована заява представника ОСОБА_1 , адвоката Шаркевича С.В. про залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до ст. 257 ч.1 п.5 ЦПК України (а.с.207 т.4).
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (ст. 257 ч.1 п.5 ЦПК України).
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України (постанова Верховного Суду від 26.09.2018 року по справі № 148/312/16-ц).
З матеріалів справи вбачається, що заява про залишення позовної заяви без розгляду з підстав п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України подана не особисто позивачем, а його представником.
За загальними вимогами цивільного судочинства, суд не приймає відмову позивача від вимог у справі, у даному випадку йдеться про залишення позову без розгляду, наслідком якого є закінчення розгляду справи без ухвалення рішення, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ст. 206 ч.5 ЦПК України).
Цивільне процесуальне представництво слід визначати, як юридичні відносини, за якими одна особа - представник виконує на підставі повноваження, наданого йому законом, статутом, положенням або договором, процесуальні дії в цивільному судочинстві на захист прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи, державних і громадських інтересів.
Представник - це особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя. 
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересахіншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч.1 ст. 58 ЦПК України). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
За змістом п.9 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта, у тому числі в цивільному судочинстві.
Зміст судового представництва у цивільному процесі складають процесуальні дії, наслідки яких поширюються на довірителя, що визначає обсяг повноважень представника. Через визначені довіреністю чи договором застереження особа має право обмежити коло повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії. Відтак, адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Перелік повноважень чи обмежень стосовно вчинення певних процесуальних дій має бути визначено договором, який укладається між адвокатом та особою, інтереси якої він представляє у відповідному цивільному процесі.
Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ст. 26 ч.4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
З 27.06.2017 року, на підставі ордеру, представництво позивача ОСОБА_1 у суді, відповідно до письмової угоди, здійснював адвокат Шаркевич С.В.
Письмова угода від 13.04.2016 року (а.с.35 т.2) не зазначає ні переліку повноважень, ні переліку обмежень стосовно вчинення адвокатом Шаркевичем С.В. певних процесуальних дій в інтересах ОСОБА_1 .
У засіданні колегії суддів 27.05.2021 року ОСОБА_1 пояснив, що у березні 2020 року адвокат Шаркевич С.В. в односторонньому порядку припинив надавати йому правову допомогу і виїхав за межі України, через що він був вимушений шукати іншого адвоката. Адвокат його не повідомив, що подав заяву про залишення позов без розгляду, разом з тим, у нього є бажання, щоб справа була розглянута по суті.
З огляду на викладене, з врахуванням обставин справ, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку дії адвоката Шаркевича С.В., які виявились у зверненні ним до суду 02.03.2020 року із заявою про залишення позовної заяви ОСОБА_1  без розгляду з підстав п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суперечили інтересам особи, яку він представляв, тобто інтересам позивача ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції, вирішуючи 02.03.2020 року заяву представника про залишення позову без розгляду, належним чином не з`ясував чи відповідають інтересам позивача дії його представника щодо подачі заяви про залишення позову без розгляду з підстав п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, зважаючи на те, що розгляд справи тривав у суді з квітня 2016 року і у справі неодноразово призначались судові експертизи, розгляд справи декілька разів зупинявся до розгляду інших справ тощо.
За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню.
Доводи позивача у скарзі, що спір слід вирішити по суті, прийняті до уваги і є однією з підстав для задоволення скарги.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких - не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.1991 року в справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).
Доводи представника відповідача у відзиві на скаргу, що заяву про залишення позову без розгляду подано адвокатом, який мав відповідні повноваження, до уваги не приймаються, оскільки колегія суддів дійшла висновку, що дії адвоката, який подав заяву про залишення позову без розгляду суперечили інтересам особи, яку він представляв.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ч.1 ЦПК України). 
Приймаючи до уваги, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд не надав належної оцінки повноваженням адвоката на представництво інтересів позивача, а також оцінки діям адвоката, якісуперечили інтересам особи, яку він представляв, суд порушив і неправильно застосував норми процесуального права – ст. 257 ЦПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.
СУДОВІ ВИТРАТИ
З огляду на те, що предметом розгляду є ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, судові витрати підлягають відшкодуванню за результатами розгляду справи по суті.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА 
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 379 ч1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
        
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду – скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови суду.
Повний текст постанови суду складено 17.06.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Є.С. Сєвєрова