ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року	Львів	Справа № 380/932/21 пров. № А/857/9629/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В, Улицького В.З.,
при секретарі судового засідання:                     Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі №380/932/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу,- (головуючий суддя першої інстанції – Гавдик З.А, час ухвалення рішення не зазначено, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту – 08.04.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Наказом Галицької митниці Держмитслужби №23-дс від 13.01.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» застосовано до начальника відділу провадження в справах про порушення митних правил управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків, дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення зауваження.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що інформація надана листом Галицької митниці Держмитслужби від 02.11.2020 року №7.4-08.20/27855 на адресу Держмитслужби стосується звіту КБ-18, та зокрема містить в загальному інформацію щодо усіх отриманих митницею в 2020 році постанов про закриття судом справ про ПМП. Звіт Кб-18 формується відповідно до вимог затверджених Наказом ДФС від 27.02.2015 року №129 та вимог методичних рекомендацій щодо порядку заповнення форм звітності та їх надання, де п.2.7.3. визначено, що у частині «винесено постанов судами в справах про порушення митних правил» враховуються справи, по яких митницями ДФС у звітному періоді отримано рішення суду (за датою отримання рішення) незалежно від того, в якому році (поточному або минулих роках) судом прийнято рішення. Відповідно до п. 15.1 Наказу, звіт формується щомісяця наростаючим підсумком з початку року станом на останній день звітного місяця та подається до 3-го числа місяця, наступного за звітним. Тобто, даний звіт містить інформацію щодо справ про ПМП заведених і в попередні періоди часу, а не тільки з 01.01.2020 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ від 13.01.2021 року за №23-дс складний Галицькою митницею Держмитслужби «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» начальника відділу провадження в справах про порушення митних правил управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 908,00 грн. сплаченого судового збору.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. 
Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що судом проігноровано, що процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців здійснюється відповідно до Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039. Ні вищевказаним Порядком, ні жодним нормативно – правовим актом не передбачено вимог щодо зазначення в Поданні Комісії інформації щодо врахування пояснень та/або їх відкликання. 
За результатами розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарна комісія вважає, що в діях начальника відділу провадження в справах про порушення митних правил управління забезпечення протидії митних правопорушень Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 наявний дисциплінарний проступок, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», що полягає у невиконанні доручення керівника Галицької митниці Держмитслужби та наявні підстави про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Причинами і умовами, що призвели до вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, стало неналежне виконання ним п. 4.27 Положення про відділ провадження в справах про митних правил управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби, затвердженого в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби, з яким ОСОБА_1 ознайомився під підпис та яким чітко передбачено «Начальник відділу здійснює підготовку та надання керівництва Митниці інформаційних та аналітичний матеріалів відповідно до компетенції відділу». З урахуванням наведеного просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин справи. 
З урахуванням того, що відповідь на запитувану інформацію була надана позивачем щодо справ заведених з 01.01.2020р., а інформація в звіті КБ-18 стосується справ, які були заведені як до, так і після 01.01.2020р., тому кількісні показники таких звітів завжди будуть відрізнятись, оскільки, охоплюють різний період часу. Отже, розбіжність в кількісних показниках звітів провадження в яких було закрито згідно листа позивача від 06.11.2020р. та листа відповідача від 02.11.2020р. не може бути підставою для твердження про те, що позивачем не було виконано доручення керівництва належним чином та в повному обсязі. 
Крім цього, з дня порушення дисциплінарного провадження та до дня притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності минуло більше 60 днів. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог. 
Представник позивача проти апеляційної скарги Галицької митниці Держмитслужби  заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити – без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Наказом Галицької митниці Держмитслужби №23-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» застосовано до начальника відділу провадження в справах про порушення митних правил управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків, дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення зауваження.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та відповідачем було порушено порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
05.11.2020 керівником Галицької митниці Держмитслужби Скоромним Я.І. управлінню забезпечення протидії митним правопорушенням доручено надати інформації наступного змісту:
«У зв`язку з службовою необхідністю, з метою встановлення стану провадження в справах про порушення митних правил та оцінки завантаженості підрозділу, прошу в термін до 18 год. 00 хв. 06.11.2020 року надати інформацію, щодо кількості справ про порушення митних правил (з зазначенням вартості предметів правопорушення), провадження в яких закрито судом першої інстанції (Галицьким районним судом м. Львова) у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП та з причин малозначності вчиненого адміністративного правопорушення.
У разі наявності справ про порушення митних правил, закритих судом з вищевказаних причин, вартість предметів правопорушення в яких перевищує 100 тисяч гривень прошу окремо по кожній такій справі надати стислу довідку щодо обставин, що призвели до закриття провадження в справі та заходів вжитих з метою оскарження таких рішень в апеляційному порядку.
Також, надати інформацію щодо кількості закритих справ про порушення митних правил, що розглядаються митним органом з наданням стислих довідок щодо причин закриття зазначених проваджень.
Окрім зазначеного, надати інформацію про стан оскарження постанов митниці в справах про порушення митних правил передбачених ст. 485 МК України.
У разі наявності справ про порушення митних правил провадження в яких триває (тривало) більш ніж 4 місяці прошу надати окремо по кожній справі інформацію, щодо процесуальних дій, що вчинялись в ході таких проваджень.
Інформацію з наведених вище питань прошу надати щодо справ заведених в період з 01.01.2020 по теперішній час.
Разом із зазначеним надати довідку по кожній посадовій особі відділу провадження в справах про порушення митних правил у розрізі кількості заведених такою справ про порушення митних правил та вартості предметів правопорушення у таких за період діяльності з 01.07.2020 по теперішній час».
06.11.2020 року на виконання доручення керівництва позивачем було підготовлено лист-інформаційну довідку разом з додатками від 06.11.2020 року №7-4/20-04/3362, в якому було надано:
- інформацію щодо кількості справ про порушення митних правил провадження яких закрито судом;
- інформацію щодо справ про ПМП закритих судом, в яких вартість предметів правопорушення перевищує 100000,00 грн.;
- інформацію щодо справ про ПМП закритих митним органом;
- інформацію щодо стану оскарження справ про ПМП запроваджених за ознаками ст. 485 МК України;
- інформацію по справах про ПМП, які заведені працівниками відділу ПС ПМП УЗПМП Галицької митниці Держмитслужби з 01.07.2020 року.
Позивачем було надано інформацію щодо справ заведених в період з 01.01.2020 по теперішній час в повному обсязі і у визначені терміни. 
Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що виявлено невідповідність в кількості справ провадження в яких було закрито, що віднайшло своє відображення у доповідній записці від 13.11.2020 року, що в подальшому стало причиною притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Проте, апеляційний суд вважає такі доводи апелянта необґрунтованими та погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Службовою запискою від 06.11.2020 року №7-4/20-04/3362 позивачем була надана повна та достовірна інформація з додатками на 12 аркушах, щодо порушених в дорученні керівника митниці питань та стосувалась справ про порушення митних правил заведених митницею з 01.01.2020 року.
Інформація ж надана листом Галицької митниці Держмитслужби від 02.11.2020 року. №7.4-08.20/27855 на адресу Держмитслужби стосується звіту КБ-18, та зокрема містить в загальному інформацію щодо усіх отриманих митницею в 2020 році постанов про закриття судом справ про ПМП. Тобто, даний звіт містить інформацію щодо справ про ПМП заведених і в попередні періоди часу, а не тільки з 01.01.2020 року.
Звіт Кб-18 формується відповідно до вимог затверджених Наказом ДФС від 27.02.2015року №129 та вимог методичних рекомендацій щодо порядку заповнення форм звітності та їх надання, де п.2.7.3. визначено, що у частині “винесено постанов судами в справах про порушення митних правил” враховуються справи, по яких митницями ДФС у звітному періоді отримано рішення суду (за датою отримання рішення) незалежно від того, в якому році (поточному або минулих роках) судом прийнято рішення. 
Відповідно до п. 15.1. Наказу, звіт формується щомісяця наростаючим підсумком з початку року станом на останній день звітного місяця та подається до 3-го числа місяця, наступного за звітним.
Тобто, до цього звіту потрапляють відомості про справи, рішення по яких були отримані митним органом у 2020 року, хоча самі справи було розпочаті і в 2019 році.
Інформація надана службовою запискою від 06.11.2020 року та листом від 02.11.2020 року є правильною та стосується звітності різних періодів часу, а тому дані звіти не можуть бути ідентичними, і їх інформація завжди відрізнятиметься, з огляду на запитувану інформацію у доручені в.о. начальника. 
Вказані пояснення позивача, відповідачем не спростовані та безпідставно не враховані в Поданні від 29.12.2020 року.
Крім цього, апеляційний суд зазначає наступне.
Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. 
Особливе значення під час визначення діяння державного службовця як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини державного службовця - певного ставлення особи до своїх протиправних дій і їхніх шкідливих наслідків.
Отже, наказ про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.
Суд першої інстанції вірно вказав, що у поданні Дисциплінарної комісії не відсутня об`єктивна сторона дисциплінарного проступку, не наведено жодних фактів, що підтверджують вчинення позивачем дисциплінарного проступку, з посиланням саме на положення відповідних нормативно-правових актів, наслідків вчиненого порушення. 
Ураховуючи норми статей 64-67, 73 та 74 Закону України «Про державну службу», дисциплінарна справа повинна містить висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, у якому дисциплінарною комісією в повному обсязі мають бути відображені (зафіксовані) факти, причини та умови що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; оцінка його дій або бездіяльності; факти невиконання або неналежного виконання ним посадових обов`язків. 
Вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку з посиланням на відповідні нормативно-правові акти; ступень вини, характеру та тяжкості дисциплінарного проступку, обставин за яких він був вчинений, настання наслідків; наведені обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність державного службовця; наявність заохочень, дисциплінарних стягнень та ставлення до служби; заяви, клопотання, пояснення, а також зауваження державного службовця.
Згідно з п. 34 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.
Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.
У вступній частині зазначаються: дата складення; відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження; прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.
У мотивувальній частині зазначаються:
у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: факти, що підтверджують відсутність вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку із відповідним обґрунтуванням; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду;
у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; ступінь вини державного службовця; характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.
У резолютивній частині зазначаються: у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, висновок про відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку; пропозиція про закриття дисциплінарного провадження;
у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною статті 66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.
Суд першої інстанції вірно вказав, що у мотивувальній частині Подання Комісії зазначено про надані позивачем пояснення та не зазначено про рішення, прийняті дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду (врахування та/або відхилення).
Відповідно до частини п`ятої ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 19 січня 2019 року у справі №805/4496/16-а за позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, третя особа: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, в Наказі ДФС від 05 жовтня 2016 року №143-дс та в матеріалах дисциплінарної справи не міститься відомостей, які доводи ОСОБА_4 враховані, а які відхилені та з яких причин.
Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем протиправно та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям не відповідає, у зв`язку із чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.      
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та  зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі №380/932/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	В. З. Улицький 	
Повне судове рішення складено 25.06.2021р.