УХВАЛА
18 червня 2021 року 
м. Київ
Справа №  916/101/19 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду                                                               Огороднік К.М.
перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Рашковецького Олександра Арнольдовича 
на постанову Південно-західного  апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року 
у справі  № 916/101/19
за заявою боржника фізичної - особи підприємця Рашковецького Олександра Анатолійовича 
кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг"
ліквідатор майна Чорненький Сергій Вікторович,       
про визнання банкрутом,-

В С Т А Н О В И В:
Постановою Південно-західного  апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг", м. Київ, задоволено. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2020 р. скасовано. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг", м. Київ про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 р. у справі № 916/101/19 задоволено. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 р. у справі № 916/101/19 скасовано. Справу направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду на стадію ліквідації.

04.06.2021 року до Верховного Суду подана касаційна скарга Фізичної особи -підприємця Рашковецького Олександра Арнольдовича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року у справі    № 916/101/19, в якій просить суд  відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги; скасувати оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції; залишити в силі ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2020 року.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Предметом касаційного оскарження є постанова Південно-західного  апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року повний текст  якої  складено 26.03.2021 року, тобто останнім днем подання касаційної скарги є 15.04.2021 року.
Однак, касаційну скаргу яка була  підписана адвокатом Ю.Ю. Ящук 12.04.2021 року,  подано до Верховного Суду 04.06.2021 року, що підтверджується штампом "Верховний Суд "Скриня 04.06.2021" та свідчить про пропуск процесуального строку.
Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Частиною другою та третьою статті 288 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
При цьому згідно із пунктом 7 частини другої, пунктом 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується. Крім того, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
Відповідним доказом, що підтверджує дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції є копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що підлягає поверненню відправнику або копія конверту з трек-номером, яким Південно -західний  апеляційний господарський суд відправив копію оскаржуваного рішення скаржнику.
Водночас в касаційній скарзі скаржник не просить поновити пропущений процесуальний строк на касаційне оскарження ухвали  відповідно до частини 2 статті 288 ГПК України.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п.7 ч.2 ст. статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання  до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір  прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року  становить 2 270 грн.
Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову   Південно-західного апеляційного господарського від 24.03.2021 року  скаржник  мав сплатити судовий збір в сумі  2 270  грн.

Проте до матеріалів касаційної скарги Фізичною особою - підприємцем Рашковецьким О.А. не долучено доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Відповідно до частини першої ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Відповідно до частини другої ст. 8 Закону України "Про судовий збір", Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.
Судом відмічається, що  зокрема загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а також довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7.
Касаційний господарський суд, зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).
Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише посилання заявника касаційної скарги на відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати. 
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
Проте, скаржником не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, зокрема і щодо оплати судового збору.
Обгрунтовуючи клопотання про відстрочку сплати судового збору, скаржник не надає жодного належного та допустимого доказу.
Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Керуючись статтями      174,      234, 235,  290, 292  ГПК України, Суд

У Х В А Л И В: 
1.Відмовити у задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця Рашковецького Олександра Арнольдовича про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
2.Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Рашковецького Олександра Арнольдовича на постанову Південно-західного  апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року  у справі  № 916/101/19 -  залишити без руху.
3.Надати фізичній особі - підприємцю Рашковецькому  Олександру Арнольдовичу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:  надати суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку за подання касаційної скарги; надати суду докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови Південно-західного  апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року  у справі  № 916/101/19 з відміткою про отримання; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги  у розмірі  2 270 грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати.
4.Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Касаційного господарського суду  
у складі Верховного Суду                                                                      Огороднік К.М.