Номер провадження: 33/813/393/21
Номер справи місцевого суду: 522/23681/20 
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М.
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 року                                                                 м. Одеса

       Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Голосова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 08.02.2021 відносно: 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Індії, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
       - про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
       Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 153 грн., а також стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.
Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 18.12.2020, приблизно о 05:50 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-7, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою вул. Хмельницьке шосе, 90, що у м. Вінниці, не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку, яка була завчасно подана гучномовцем та шляхом проблискових маячків синього та червоного кольору, та продовжив свій рух, в подальшому автомобіль був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник Голосов Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне: 
- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст. 251, 256 КУпАП, зокрема, в протоколі працівниками УПП не зазначено частину ст. 122- 2 КУпАП, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , відсутні відомості про свідків події, а також не долучено письмових пояснень свідків, які залучались до складення адміністративних матеріалів; 
- суд 1-ої інстанції дійшов до помилкового висновку, що ст. 122-2 КУпАП не містить поділу на частини, застосувавши при цьому положення зазначеної статті в редакції, яка діяла до 25.09.2019; 
- судом 1-ої інстанції не надано оцінки тій обставині, що ОСОБА_1 є громадянином Індії та він не володіє української мовою, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах відсутні відомості про залучення працівниками поліції перекладача; 
- працівниками УПП не приєднано до протоколу про адміністративне правопорушення та не надано до суду відеозаписів з відео реєстратора патрульного автомобіля «Mitsubishi Outlander» № НОМЕР_2 , з фіксацією адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 , а також до матеріалів справи не долучено відеозаписи з нагрудних камер працівників УПП з моменту зупинки Т3 «Mazda СХ-7» до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521188 від 18.12.2020; 
- в ході складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 надав працівникам УПП письмові пояснення стосовно своєї невинуватості в інкримінованому правопорушенні, однак до матеріалів справи зазначені поясненні не приєднанні та в протоколі про адміністративне правопорушення в якості додатка не вказані;
- суд 1-ої інстанції не надав оцінки порушенню УПП територіальної підсудності для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521188 від 18.12.2020, та не застосував спеціальних положень п. 8 розділу ХІ Інструкції №1395.
Посилаючись на викладене, захисник Голосов Ю.В. просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою повернути матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП до УПП у Вінницькій області для доопрацювання та належного оформлення.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисник Голосов Ю.В. в судове засідання апеляційного суду призначене на 11 год. 26.03.2021 не з`явились, не зважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань до суду не подавали, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
       Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
       Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції не було дотримано вимог зазначених норм закону, що призвело до передчасного висновку суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521188 від 18.12.2020 вбачається, що 18.12.2020 о 05:50 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-7, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою вул. Хмельницьке шосе, 90, що у м. Вінниці, не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку, яка була завчасно подана гучномовцем та шляхом проблискових маячків синього та червоного кольору, та продовжив свій рух, в подальшому автомобіль був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.
Водночас, диспозиція ст. 122-2 КУпАП, на час вчинення правопорушення, а саме 18.12.2020 передбачала дві частини, а саме: - невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу; - невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.
З огляду на вищезазначене, суд 1-ої інстанції дійшов до хибного висновку про те, що ст. 122-2 КУпАП не має поділу на частини. 
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях в справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521188 складений відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і не може бути визнаний в якості належного доказу для притягнення особи до адміністративної відповідальності та прийняття законного і обґрунтованого рішення по суті справи. 
Крім того, відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 (далі - «Інструкція») застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.
Згідно із п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Так, відповідно до фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №18.12.2020 та рапорту інспектора взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Жук С.В., працівниками УПП було здійснено переслідування водія ОСОБА_1 на патрульному автомобілі «Mitsubishi Outlander» № НОМЕР_2 .
Натомість, в матеріалах справи відсутні відеозаписи відео реєстратора патрульного автомобіля «Mitsubishi Outlander» № НОМЕР_2 , з фіксацією адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 , а також відеозаписи з нагрудних камер працівників УПП з моменту зупинки Т3 «Mazda СХ-7» до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521188 від 18.12.2020.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129і ст. 139(коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у Приморському районні, тому доводи захисника Голосова Ю.В. щодо порушення територіальної підсудності розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №521188 від 18.12.2020 є безпідставними. 
Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Натомість, суддя районного суду зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою правоохоронного органу не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП України.
Наведені недоліки матеріалів адміністративної справи позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення судді райсуду та зробити однозначний законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність вини конкретної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.
Частиною 8 ст. 294 КУпАП передбачено виключний перелік рішень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційних скарг, а саме апеляційний суд має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Разом із тим, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорту», звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Згідно п. 12 постанови Пленуму ВССУ №11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення. 
Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови Приморського райсуду м. Одеси від 08.02.2021 та повернення справи до Управління патрульної поліції у Вінницькій області для належного оформлення матеріалів адміністративної справи, так як на даний час апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу захисника Голосова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 - задовільнити.
Постанову Приморського районного суду від 08.02.2021 про накладення стягнення на  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП - скасувати.
Матеріали справи №522/23681/20 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП (протокол серії ДПР18 №521188 від 18.12.2020) - повернути через суд 1-ої інстанції до Управління патрульної поліції у Вінницькій області (21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24), для належного оформлення та доопрацювання. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       
Суддя Одеського апеляційного суду                                        О.В. Копіца