ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" квітня 2021 р.                                               Справа №909/144/21
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                         Бойко С.М.,
суддів:                                                                                 Бонк Т.Б.,
                                                                                          Галушко Н.А.,
без повідомлення учасників справи

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Перший дім"  за № 84/02 від 09.05.2021 
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2021 суддя: Стефанів Т.В., м. Івано-Франківськ 
про відмову у видачі судового наказу
у справі № 909/144/21
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Перший дім", м. Одеса 
про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Мафбуд-ІФ" 20 127,31 грн. заборгованості, з яких: 17 347,43 грн.  - основний борг, 379,09 грн. - 3 % річних, 1 516,38 грн. - пеня, 884,50 грн. - інфляційні втрати та 227,00 грн. судового збору,

В С Т А Н О В И В:

22.02.2021 до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Перший дім" (надалі – ТОВ «Перший дім») в порядку ст. ст. 147, 148, 150 Господарського процесуального кодексу України із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Мафбуд-ІФ" (надалі – ТОВ "Мафбуд-ІФ") 20 127,31 грн. заборгованості, з яких: 17 347,43 грн.  - основний борг, 379,09 грн. - 3 % річних, 1 516,38 грн. - пеня, 884,50 грн. - інфляційні втрати та 227,00 грн. судового збору за неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за видатковою накладною № И-ПД-000260/01 від 19.06.2020.
25.02.2021 Господарський суд Івано-Франківської області постановив ухвалу про відмову заявнику у видачі судового наказу про стягнення з боржника 20 127,31 грн. заборгованості та 227,00 грн. судового збору.
Вказана ухвала мотивована тим, що заявником, в порушення вимог ч. 1 ст. 148 ГПК України, не додано копії договору, укладеного в письмовій чи електронній формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості, оскільки, як вбачається з позовної заяви такого договору не існує. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що мала місце позадоговірна поставка товару.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі ТОВ «Перший дім» (стягувач) просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Мафбуд-ІФ" 20 127,31 грн. заборгованості, з яких: 17 347,43 грн. - основний борг, 379,09 грн. - 3 % річних, 1 516,38 грн. - пеня, 884,50 грн. - інфляційні втрати та 227,00 грн. судового збору.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не в повному обсязі було досліджено матеріали справи.
Апелянт посилається на те, що згідно домовленостей між ТОВ «Перший дім» та ТОВ "Мафбуд-ІФ" про постачання матеріалів будівельного призначення, ТОВ «Перший дім» було здійснено поставку та виконано свої зобов`язання, відповідно до рахунку-фактури за № И-ПД-000260/01 від 19.06.2020. Таким чином, апелянт вважає, що на підставі ст. ст. 207, 638, 640-642, 712 ЦК України та ст. 181 ГК України між сторонами були договірні відносини, які оформлені відповідно до вищезазначеного рахунку-фактури.
Боржник не скористався своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до приписів ч. 2 ст. 271 ГПК України вказана апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви розглядається без повідомлення учасників справи.
Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.
Судами встановлено, що предметом спору є стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Мафбуд-ІФ" 20 127,31 грн. заборгованості, з яких: 17 347,43 грн.  - основного боргу, 379,09 грн. - 3 % річних, 1 516,38 грн. - пені, 884,50 грн. – інфляційних втрат та 227,00 грн. судового збору за неналежне виконання боржником своїх зобов`язань, що підтверджено видатковою накладною № И-ПД-000260/01 від 19.06.2020.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.
Судовий наказ згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України є особливою формою судового рішення, яке видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій ( в тому числі електронній ) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.
У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Судами встановлено, що до заяви про видачу судового наказу заявник додав копію рахунку-фактури за № И-ПД-000260/01 від 19.06.2020 на суму 24 247,43 грн. та копію видаткової накладної за № И-ПД-000260/01 від 19.06.2020 на суму 24 247,43 грн. де постачальником зазначено ТОВ «Перший дім», а покупцем ТОВ "Мафбуд-ІФ", копії платіжних доручень № 10 від 03.08.2020 на суму 4000,00 грн. та № 10 від 09.09.2020 на суму 2 900,00 грн. про сплату ТОВ "Мабуд-ІФ" грошових коштів, призначення платежу «накладна 260 від 19.06.2020» та копію претензії № 1 від 05.10.2020 про стягнення з ТОВ "Мафбуд-ІФ" грошових коштів в розмірі 33 715,71 грн. за невиконання зобов`язань за видатковими накладними № И-ПД-000260/01 від 19.06.2020 та № И-ПД-000265/01 від 24.06.2020.
На підставі поданих доказів судами встановлено, що звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник покликався на рахунок-фактуру та видаткову накладну, проте між сторонами, не укладався договір в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та компенсації втрати на підставі ст.625 ЦК України.
З вищенаведеного, апеляційним судом встановлено, що заявником не виконані вимоги ч. 1 ст. 148 ГПК України, за змістом якої  судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній ) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відтак, заявником не було додано до заяви про видачу судового наказу належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України укладення договору в письмовій (в тому числі електронній) формі, отримання ТОВ "Мафбуд-ІФ" товару, а відтак і наявності заборгованості ТОВ "Мафбуд-ІФ" у розмірі 17 347,43 грн. 
На підставі викладеного, доводи скаржника в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо застосування норм процесуального права, відповідно не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 2270,00 грн., який сплачений згідно платіжного доручення за № 13155 від 09.03.2021.
Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Перший дім"  за № 84/02 від 09.05.2021 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2021 у справі №909/144/21 залишити без змін.
Судовий збір в розмірі 2270,00 грн. покласти на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя:                                                             Бойко С.М.

Судді:                                                                                Бонк Т.Б.

                                                                                                    Галушко Н.А.