Постанова
Іменем України
 
02 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 575/1357/18
провадження № 61-20304св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М. (суддя-доповідач), 
Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Яблучненська загальноосвітня школа I-III ступенів Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області,
треті особи: Профспілковий комітет Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, територіальна громада в особі Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області,
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 20 травня 2019 року у складі судді 
В`юник Н.Г. та постанову Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року 
у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Кононенко О. Ю., Хвостика С. Г.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області (далі - Яблучненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів), треті особи: Профспілковий комітет Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області (далі - Профспілковий комітет школи), територіальна громада в особі Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області (далі - територіальна громада), про визнання неправомірною зміну істотних умов праці, поновлення попередніх умов праці, стягнення втраченого заробітку та відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що наказом Великописарівського районного відділу освіти від 02 вересня 1999 року № 51 § 7 позивача переведено на посаду вчителя української мови та зарубіжної літератури з повним тижневим навантаженням.
04 вересня 2018 року директор Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ковака Л. В. видала наказ № 41-К про розподіл педагогічного навантаження, яким було визначено педагогічне навантаження працівників школи на 2018/2019 навчальний рік. Відповідно до цього наказу позивачу визначено педагогічне навантаження в обсязі 18 год на тиждень, до складу якого входять: українська мова - 7,5 год, зарубіжна література - 4 год, художня культура, мистецтво - 2,5 год, трудове навчання - 3,25 год, образотворче мистецтво - 0,75 год.
Позивач вважала, що внаслідок прийняття цього наказу відбулася зміна її істотних умов праці, при цьому зміни в організації виробництва та праці школи не відбувались. Крім того, значно зменшився розмір її заробітної плати.
Також зазначеним наказом відповідач примусив  ОСОБА_1 виконувати роботу, яка не відповідає займаній позивачем посаді, її спеціальності та кваліфікації. Письмової згоди на виконання такої роботи вона не надавала, підписати оскаржуваний наказ відмовилась, оскільки він суперечить вимогам законодавства про працю, прийнятий із порушенням статей 31, 32 КЗпП України, Закону України «Про загальну середню освіту».
Вказувала, що внаслідок протиправних дій відповідача зазнала моральних страждань, які полягають в душевних стражданнях, а її фізичний і психологічний стан значно погіршились.
З огляду на викладене  ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та їх уточнення від 14 лютого 2019 року, просила:
визнати протиправним і скасувати наказ Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 04 вересня 2018 року № 41-К, прийнятий директором школи ОСОБА_3 , про розподіл педагогічного навантаження в частині розподілу педагогічного навантаження ОСОБА_1 ;
зобов`язати Яблучненську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів поновити ОСОБА_1 з 04 вересня 2018 року умови праці відповідно до умов трудового договору, а саме: встановити позивачу повне щотижневе навантаження в обсязі 18 год на тиждень відповідно до її посади, спеціальності та кваліфікації з оплатою праці згідно зі штатним розписом;
стягнути з Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів на користь ОСОБА_1 11 790,34 грн (без урахування суми податків та обов`язкових платежів) втраченого заробітку за період з 04 вересня 2018 року до 31 січня 
2019 року;
стягнути з Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів на користь  ОСОБА_1 210 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 20 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від              24 вересня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив того, що позивачу на 2018/2019 навчальний рік визначено повне тижневе навантаження            в обсязі 18 год, а також години предметів, які вона викладала раніше. При цьому встановлення відповідного тижневого педагогічного навантаження було законним і таким, що здійснено з дотриманням визначеної законодавством процедури. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для скасування оскарженого наказу, поновлення попередніх умов праці та стягнення на користь позивача недоотриманого заробітку і моральної шкоди немає.
Апеляційний суд вказав, що оспорюваним наказом позивачу встановлено щотижневе педагогічне навантаження на 2018/2019 навчальний рік в обсязі               18 год, що є навіть більшим, ніж у попередньому навчальному році. З відомостей про нарахування заробітної плати позивачу в період з 01 вересня 2017 року до             31 травня 2019 року, які надані відділом освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради, не встановлено зменшення заробітної плати позивача у 2018/2019 навчальному році у зв`язку з визначенням позивачу педагогічного навантаження. Посилання представника позивача на виписку з карткового рахунка ОСОБА_1 , на який їй зараховувалась заробітна плата, як на доказ зменшення розміру її заробітної плати апеляційний суд вважав необґрунтованим, оскільки цей доказ не є належним на підтвердження вказаної обставини.
Суд апеляційної інстанції також не погодився з доводами позивача про неправомірність встановлення їй годин педагогічного навантаження з трудового навчання та образотворчого мистецтва, які, на переконання ОСОБА_1 , не відповідають її спеціальності. Протоколом засідання тарифікаційної комісії при Яблучненській загальноосвітній школі І-ІІІ ступеніввід 04 вересня 2018 року підтверджено, що ОСОБА_1 відмовилась від викладання 5,5 год української мови в 5 класі з невідомих причин. У зв`язку з цим тарифікаційна комісія прийняла рішення привести навантаження ОСОБА_1 у відповідність із ставкою (18 год) годинами, які залишалися на викладення предметів: трудове навчання - 3,25 год, образотворче мистецтво - 0, 75 год. Крім того, трудове навчання позивач викладала і в інші навчальні роки, проходила навчання за спеціальністю мистецтво, а також викладала образотворче мистецтво в 2018/2019 навчальному році, була забезпечена методичною та навчальною літературою з цього предмета.
Аргументи учасників справи
У листопаді 2019 року представник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій помилково вважали, що права позивача не порушені, оскільки вона відмовилась від запропонованого їй тижневого навантаження, а зміни істотних умов праці не відбулись. Крім того, на думку представника позивача, суди безпідставно вважали, що ОСОБА_1 до виконання роботи, не передбаченої трудовим договором, не залучалась.
Згідно з інформацією від 09 листопада 2018 року, яку надав відповідач, 
у навчальному закладі була наявна наступна кількість годин, передбачених навчальним планом на 2018/2019 навчальний рік, та вчителів:
українська мова, українська література - 34,5 год, кількість вчителів, які мають право викладати ці предмети, - 2 особи;
зарубіжна література - 13 год, кількість вчителів, які мають право викладати цей предмет, - 2 особи.
Відповідно до наказу Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів від 
04 вересня 2018 року № 41-К «Про розподіл педагогічного навантаження» позивачу було визначено педагогічне навантаження на 2018/2019 навчальний рік в обсязі 18 год на тиждень, в тому числі: українська мова - 7,5 год, зарубіжна література - 4 год, художня культура, мистецтво - 2,5 год, трудове навчання - 3,25 год, образотворче мистецтво - 0,75 год.
Усупереч частині першій статті 229, статтям 263, 264 ЦПК України суди попередніх інстанцій не в повній мірі дослідили докази, наявні в матеріалах справи, не встановили обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення, та не застосували норми матеріального права, які підлягали застосуванню. Зокрема, поза увагою судів залишились обставини недотримання відповідачем пропорційності розподілу педагогічного навантаження з навчальних предметів української мови і літератури, зарубіжної літератури на 2018/2019 навчальний рік.
Суди встановили обставину щодо відмови позивача від надання їй 5,5 год педагогічного навантаження з викладання української мови у 5 класі на підставі недопустимих доказів. Надані свідком ОСОБА_4 показання щодо цих обставин були отримані судами з порушенням норм процесуального права. Відповідач заяву про виклик свідків на підготовчому судовому засіданні не подавав, а його доводи щодо поважності недотримання строку подання такої заяви не були підтверджені належними та допустимими доказами.
Копію протоколу тарифікаційної комісії Яблучненської загальноосвітньої школи           І-ІІІ ступенів від 04 вересня 2018 року № 1 відповідач подав до суду з порушенням строку, встановленого в ухвалі про відкриття провадження у справі, за відсутності поважних причин пропуску зазначеного строку, без надання підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. Суди помилково вважали поважними причинами несвоєчасного подання зазначених доказів обставини збільшення позивачем позовних вимог. Крім того, у матеріалах справи немає ухвали суду про встановлення строку подання додаткових доказів, що виключає можливість здійснення сторонами таких дій.
На думку позивача, відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір заробітної плати (до виплати) вчителя української мови та літератури з повним тижневим навантаженням (18 год) станом на дату прийняття оскаржуваного наказу повинен був становити 6 534,30 грн. Проте згідно з випискою з карткового рахунка позивача сума отриманої заробітної плати у жовтні 2018 року становила 3 566,41 грн. Суди не надали вказаним аргументам належної оцінки.
Також поза увагою судів залишились обставини щодо відсутності належного повідомлення позивача про зміну істотних умов праці (погіршення умов оплати праці).
Крім того, всупереч частині першій статті 78, частинам восьмій - дев`ятій статті 83 ЦПК України суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги копію наказу Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів від 01 вересня 2014 року             № 124.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, на зазначені порушення норм процесуального права уваги не звернув та поклав в основу оскаржуваної постанови суду накази про розподіл педагогічного навантаження, подані відповідачем до суду апеляційної інстанції, за відсутності поважних причин їх неподання до суду першої інстанції.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги задоволено, зменшено розмір судового збору за подання касаційної скарги до суми сплаченого - 3 720,00 грн, відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Фактичні обставини справи
Суди встановили, що позивач ОСОБА_1 у 1982 році закінчила Харківський державний університет імені О. М. Горького за спеціальністю «українська мова та література», їй присвоєно кваліфікацію: філолог, викладач української мови та літератури.
Відповідно до свідоцтва про підвищення кваліфікації серії НОМЕР_1 позивач навчалась на факультеті підвищення кваліфікації та перепідготовки з 
27 листопада до 08 грудня 2017 року за спеціальністю «вчитель української мови та літератури, російської мови, зарубіжної літератури, мистецтва, художньої культури».
З 16 серпня 1979 року позивач працювала в Яблучненській середній школі вихователем групи продовженого дня; з 02 вересня 1985 року - вчителем російської мови та літератури; з 01 вересня 1999 року - вчителем української мови та зарубіжної літератури.
З 01 вересня 1999 року ОСОБА_1 переведена на посаду вчителя української мови та зарубіжної літератури відповідно до поданої нею заяви.
За результатами атестації, проведеної у 2004 році, позивачу встановлено вищу кваліфікаційну категорію та присвоєно звання «старший вчитель».
Наказом Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів від 04 вересня              2018 року № 41-К «Про розподіл педагогічного навантаження» ОСОБА_1 визначено педагогічне навантаження на 2018/2019 навчальний рік: українська мова - 7,5 год, зарубіжна література - 4 год, художня культура, мистецтво - 2,5 год, трудове навчання - 3,25 год, образотворче мистецтво - 0,75 год, а всього - 18 год.
Відповідно до акта від 10 вересня 2018 року позивач відмовилась поставити підпис про ознайомлення з наказом Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів від 04 вересня 2018 року № 41-К «Про розподіл педагогічного навантаження».
Згідно з протоколом тарифікаційної комісії Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 04 вересня 2018 року № 1 ОСОБА_1 запропоновано викладати українську мову у 5 класі тривалістю 5,5 год, проте вона у присутності членів тарифікаційної комісії відмовилася від цієї пропозиції.
Відповідно до інформації про наявні педагогічні кадри та умови розподілу педагогічного навантаження на 2018/2019 навчальний рік педагогічне навантаження із зазначених предметів розподілене між учителями: вчитель української мови і літератури ОСОБА_5 (спеціальність за дипломом - вчитель української мови та літератури); вчитель української мови та літератури ОСОБА_1 (спеціальність за дипломом - викладач української мови та літератури); вчитель російської мови та літератури ОСОБА_6 (спеціальність за дипломом - вчитель російської мови та літератури). Навчальне навантаження між вказаними особами остаточно розподілене директором школи за погодженням із головою профспілки 04 вересня 2018 року, затверджене 06 вересня 2018 року відділом освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради та оформлено в тарифікаційному списку згідно з пунктом 4 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 15 квітня 1993 року № 102, залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів, відповідно до фахової освіти (спеціалізації за дипломом), враховуючи участь та результативність у районних, обласних заходах за 2017/2018 навчальний рік.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Спір між сторонами виник з приводу щотижневого педагогічного навантаження позивача на 2018/2019 навчальний рік, оскільки, на думку ОСОБА_1 , внаслідок прийняття оскаржуваного наказу відбулася зміна її істотних умов праці, 
що призвело до зменшення розміру заробітної плати. Крім того, позивач вважає, що відповідач примусив її виконувати роботу, не обумовлену трудовим договором, яка не відповідає займаній посаді, її спеціальності та кваліфікації.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вважали, що оспорюваним наказом позивачу встановлено щотижневе педагогічне навантаження на 2018/2019 навчальний рік в обсязі 18 год, яке більшим, ніж у попередньому навчальному році. Протоколом засідання тарифікаційної комісії при Яблучненській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів від 04 вересня 2018 року підтверджено, що ОСОБА_1 відмовилась від викладання 5,5 год української мови в 5 класі 
з невідомих причин. У зв`язку з цим тарифікаційна комісія прийняла рішення привести навантаження ОСОБА_1 у відповідність із ставкою (18 год) годинами, які залишалися на викладення предметів: трудове навчання - 3,25 год, образотворче мистецтво - 0, 75 год.
Висновок про відмову позивача від викладання 5,5 год української мови в 5 класі школи, про обґрунтованість розподілу педагогічного навантаження між вчителями та про викладання ОСОБА_1 у 2014/2015 навчальному році предметів, які позивач вважає такими, що не відповідають її спеціальності, суди зробили, крім іншого, на підставі копії протоколу засідання тарифікаційної комісії при Яблучненській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів від 04 вересня 2018 року, пояснень свідка ОСОБА_4 та копії наказу Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів від 01 вересня 2014 року № 124 «Про педагогічне навантаження на 2014-2015 н. р.».
Колегія суддів не погоджується із цими висновками судів з таких підстав.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Частиною третьою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку зі змінами 
в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
У статті 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права 
в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами (частина четверта статті 97 КЗпП України).
Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни (стаття 103 КЗпП України).
За змістом статті 28 Закону України «Про загальну середню освіту» права та обов`язки педагогічних працівників системи загальної середньої освіти визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», КЗпП України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року 
№ 963, посада вчителя належить до посад педагогічних працівників.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 
18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку. Розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою. Педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю.
Установивши, що оспорюваним наказом від 04 вересня 2018 року № 41-К 
ОСОБА_1 встановлено щотижневе педагогічне навантаження на 2018/2019 навчальний рік у обсязі 18 год, тобто в межах норми, передбаченої статтею 
25 Закону України «Про загальну середню освіту», а її заробітна плата не зменшилась, суди дійшли правильного висновку, що змін істотних умов праці позивача не відбулось, тому обґрунтовано відмовили в задоволенні позовних вимог.
Стосовно доводів касаційної скарги про неправомірність встановлення позивачу педагогічного навантаження з викладанням трудового навчання та образотворчого мистецтва, які, на думку позивача, не відповідають її спеціальності, та недотримання пропорційності розподілу педагогічного навантаження з викладання української мови і літератури колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції в цій частині, що зміна структури педагогічного навантаження (доповнення педагогічного навантаження ОСОБА_1 до ставки (18 год) годинами трудового навчання - 3,25 год, образотворчого мистецтва - 0, 75 год) була зумовлена діями самої ОСОБА_1 , яка відмовилась від викладання 5,5 год української мови в 5 класі з невідомих причин. При цьому трудове навчання позивач викладала в інші навчальні роки, образотворче мистецтво - в 2018/2019 навчальному році, проходила навчання за спеціальністю мистецтво.
Колегія суддів не приймає арґументи касаційної скарги про те, що суди встановили обставину щодо відмови позивача від надання їй 5,5 год педагогічного навантаження з викладання української мови у 5 класі на підставі недопустимих доказів - показань свідка ОСОБА_4 , заяву про виклик якого на підготовчому судовому засіданні відповідач не подавав, та прийняв як доказ копію протоколу тарифікаційної комісії Яблучненської загальноосвітньої школи 
І-ІІІ ступенів від 04 вересня 2018 року № 1, подану з порушенням строків для подання доказів, з таких підстав.
Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 05 листопада 2018 року, крім іншого, суд задовольнив клопотання позивача про витребування письмових доказів та витребував від Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів: належним чином засвідчену копію наказу Великописарівського районного відділу освіти від 02 вересня 1999 року № 51 §7, яким ОСОБА_1 переведено на посаду вчителя української мови та зарубіжної літератури; належним чином засвідчену копію заяви ОСОБА_1 про переведення її на посаду вчителя української мови та зарубіжної літератури, на підставі якої було винесено наказ Великописарівського районного відділу освіти від 02 вересня 1999 року № 51 §7, яким ОСОБА_1 переведено на посаду вчителя української мови та зарубіжної літератури; інформацію про кількість годин (тижневого навантаження), які було надано ОСОБА_1 при переведенні її на посаду вчителя української мови та зарубіжної літератури, згідно з наказом Великописарівського районного відділу освіти від 02 вересня 1999 року № 51 §7, та документи на підтвердження цих обставин; належним чином засвідчену копію наказу про тарифікацію (розподіл) педагогічного навантаження працівників Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів на 1999/2000 навчальний рік; належним чином засвідчену копію наказу Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів від 04 вересня 2018 року № 41-К, прийнятого директором ОСОБА_3 , про розподіл педагогічного навантаження; інформацію про кількість годин, передбачених навчальними планами на 2018/2019 навчальний рік, наявність відповідних педагогічних кадрів та про інші умови, які впливають на здійснення розподілу педагогічного навантаження працівників Яблучненської загальноосвітньої школи I-III ступенів на 2018/2019 навчальний рік; інформацію про стаж роботи ОСОБА_1 за фахом (загальний стаж роботи, стаж роботи на останній посаді), про особливості її трудової діяльності з моменту прийняття на роботу до переведення на посаду вчителя української мови та зарубіжної літератури за кожний відповідний рік, а саме в якому обсязі (кількість годин) ОСОБА_1 здійснювала ведення предметів (уроків), які саме предмети вона викладала та на протягом якого часу, документи на підтвердження зазначених обставин; інформацію про дату та рік присвоєння ОСОБА_1 вищої категорії, звання «Старший учитель» та документи на підтвердження цих обставин (т. 1, 
а. с. 31-32).
Таким чином, письмовий доказ (копія протоколу тарифікаційної комісії Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 04 вересня 2018 року 
№ 1), який, на думку позивача, поданий відповідачем із порушенням норм процесуального права, наданий разом з іншими доказами 07 грудня 2018 року Яблучненською загальноосвітньою школою I-III ступенів саме на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Те, що строк виконання зазначеної ухвали встановлено судом до 27 листопада 2018 року, а відповідач подав копію протоколу тарифікаційної комісії 07 грудня 2018 року не дає підстав для застосування положень частини восьмої статті 
83 ЦПК України щодо не прийняття до розгляду доказів, поданих з пропущенням строку, встановленого законом або судом, оскільки зазначений доказ подавався відповідачем не за власною ініціативою, а на виконання ухвали суду, якою задоволено клопотання позивача про витребування певних доказів у відповідача.
Показання свідка ОСОБА_4 стосувались відмови позивача від викладання української мови у п`ятому класі. Ця обставина встановлена судами також на підставі протоколу тарифікаційної комісії Яблучненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 04 вересня 2018 року № 1, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку, що недодержання судом першої інстанції вимог частини восьмої статті 83 ЦПК України призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки у випадку неприйняття до уваги показань зазначеного свідка, обставина щодо відмови позивача від викладання української мови у п`ятому класі встановлена судом на підставі іншого доказу (протоколу тарифікаційної комісії).
Те, що суд апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права прийняв докази (накази про розподіл педагогічного навантаження), які не були подані до суду першої інстанції, не призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскільки фактичні обставини, що стали підставою для відмови у задоволенні позову, підтверджуються доказами, наданими у суді першої інстанції. 
Згідно з частиною другою статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 410 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової 
палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 20 травня 
2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий	В. І. Крат	
 	 	
Судді:	Н. О. Антоненко	
 	 	
 	І. О. Дундар   М. М. Русинчук   М. Ю. Тітов