УХВАЛА

12 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 580/412/20
адміністративне провадження № К/9901/9706/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, 
треті особи: Вища Рада Правосуддя, Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області,
про визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області (далі також - відповідачі), в якому просив: встановити факт вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області незаконних дій та бездіяльності (свавільних, самоуправних - що вчинені всупереч норм закону та порушують права громадянина України), які завдали та завдають йому моральної шкоди, та стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу моральну шкоду у розмірі 3 000 000 грн., що завдана незаконними та свавільними (самоуправними) рішеннями, діями та бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, а також суму завданих збитків (майнова, матеріальна шкода) у розмірі 21 088, 00 грн. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо невиплати позивачу перерахованих сум пенсійних виплат у розмірі 50 158, 00 грн та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплатити позивачу перераховані суми пенсійних виплат у розмірі 50        158, 00 грн, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
На зазначене рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області подано апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задоволено частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року скасовано та прийнято постанову, якою провадження у справі закрито.
Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, що, у свою чергу, унеможливлює здійснення по суті перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного судового рішення із наданням оцінки доводам апеляційної скарги та відзиву на неї щодо суті спірних правовідносин. У разі, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_1  21 березня 2021 року звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити з огляду на таке.
У силу вимог статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Згідно з частиною другою статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з положеннями частини другої статті 383 КАС Україниу такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи;6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Згідно з частиною першою статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 580/1222/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум. Відповідно до розрахунку на доплату пенсії від 03 жовтня 2019 року, здійсненого відповідачем 1 на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 580/1222/19 позивачу нараховано 6931,99 грн. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі №580/1651/19: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУ ДФС у Черкаській області від 15 квітня 2019 року № 12620/23-00-05-041 у відповідності до статей 43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з 01 травня 2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області виплатити 100% суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтями 43, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови КМУ №704 ", з урахуванням виплачених сум. Відповідно до розрахунку на доплату пенсії від 22 листопада 2019 року, здійсненого відповідачем 1 на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі № 580/1651/19 позивачу нараховано 49418,71 грн. 29 жовтня 2019 року на заяву позивача від 18 вересня 2019 року щодо виконання рішення суду у справі №580/1222/19, відповідач повідомив що виплату пенсії у сумі 6931,99 грн. буде здійснено у порядку встановленого Постановою КМУ №649. 28 січня 2020 року на заяву позивача від 12 січня 2020 року щодо виконання рішення суду у справі № 580/1651/19, відповідач повідомив, що виплату пенсії у сумі 43226,87 грн буде здійснено у порядку встановленого Постановою КМУ №649. Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиконання вищевказаних рішень суду протиправною, звернувся з адміністративним позовом до суду.
Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що хоча позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій та скасування рішення, вчинених і прийнятого на виконання рішення суду, проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судових рішень в інших справах, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження і здійснюється у виконавчому провадженні. Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначив, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, що, у свою чергу, унеможливлює здійснення перегляду в апеляційному порядкусудового рішення суду першої інстанції із наданням оцінки доводам апеляційної скарги та відзиву на неї щодо суті спірних правовідносин.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про необхідність закриття провадження у справі, виходив з того, що оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого фактичного предмету спору і між тими самим сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 4 частини першої статті 238 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків судового рішення суду апеляційної інстанцій.
Посилання скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції позицій Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 27 лютого 2019 року у справі №474/424/18, від 15 травня 2019 року у справі № 759/9631/17, від 04 березня 2020 року у справі 219/11809/15-а, та позицій Верховного Суду, висловлених у постанові від 24 березня 2020 року у справі № 818/607/17 та від 19 серпня 2020 року у справі № 826/7444/16 не заслуговує на увагу, оскільки правові позиції, якими скаржник доводить хибність висновків суду апеляційної інстанції, прийняті Великою Палатою Верховного Суду та Верховним Судом за різних спірних правовідносин та з урахуванням індивідуальних фактичних обставин кожної справи, що у своїй сукупності не дозволяє аналогічно застосувати ті ж самі положення законодавства та, відповідно, правові позиції у справі №     580/412/20.
Крім того, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, урахував правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а та від 06 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17, а також у постанові Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17, про що і вказав в оскаржуваній постанові.
З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Аналогічна правова позиція щодо застосування статей 238, 328, 333 та 383 КАС України висловлена Верховним Судом в ухвалах від 09 серпня 2019 року у справі № 440/1088/19, від 26 грудня 2019 року у справі № 560/2611/19 та від 24 січня 2020 року у справі № 640/19401/18.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 355,       359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, треті особи: Вища Рада Правосуддя, Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди.
2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                          підпис                    Я.О. Берназюк
                                                                                          підпис                    І.В. Желєзний
                                                                                          підпис                    Т.Г. Стрелець

Помічник судді                                        В.В. Хромей
                                                             14.04.21