ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

єдиний унікальний номер справи: 653/2713/20
номер провадження 22-ц/819/1055/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.
суддів: Бездрабко В.О.
                Приходько Л.А.
секретар Дундич А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Делалової О.М. в цивільній справі № 653/2713/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто», третя особа: ТОВ «АТ Сервіс» про визнання договорів розірваними

ВСТАНОВИВ:

       У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс» про розірвання договорів.
       Позовна заява мотивована тим, що 09 серпня 2019 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» було укладено договір №802672 предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобілів, за рахунок об`єднання грошових активів учасників через систему «Автофонд». Договір укладено шляхом підписання сторонами договору та додатку №1, який є невід`ємною частиною договору. 
        Метою підписання цього договору було отримання автомобіля марки/моделі KIA Sportage, згідно з додатком №1, поточна вартість автомобіля, дійсна на день укладення договору – 470064,00 грн. 
       Згідно з умовами договору сплата ціни договору має здійснюватися періодично згідно графіку внесків у кількості 120 платежів, причому, до складу щомісячного внеску входить щомісячна винагорода, яка розраховується у відсотковому відношенні до поточної ціни автомобіля. Договором передбачена можливість внесення авансових платежів.
Відповідно до додатку №1 договору сторони погодили, що учасник системи сплачує винагороду за послуги, пов`язані із включення договору до системи Автофонд та формуванням групи – 22563,07 грн; періодичний платіж – 0,8333%, щомісячну винагороду 0,415% + ПДВ; винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику - 3%+ПДВ. 
Позивач ОСОБА_1 у період з серпня 2019 року по червень місяць 2020 року, шляхом внесення авансових платежів сплатив ТОВ «Авто Просто» 228536,12 грн, що підтверджується платіжними документами.
Позивач вказує, що 16.10.2019 року ним був придбаний автомобіль моделі KIA Sportage, але вже за ціною 499008,00 грн, у зв`язку з чим ним була сплачена різниця в ціні у розмірі 56 664,00 грн (499008-442344) одноразовим платежем до моменту отримання автомобіля. 
Крім поточних платежів, позивачем на виконання умов договору сплачено 23953,38 грн страховій компанії УНІКА СК ПАТ, а 09.08.2019 року сплачена винагорода 22563,07 грн ТОВ «АТ Сервіс», сплачена винагорода за передачу авто ТОВ «АВТО ПРОСТО» в сумі 15924,00 грн.
Виконавши, на думку позивача, усі умови договору, він сплатив у липні 2020 року залишок платежу у розмірі 213807,88 грн з місячною винагородою та винагороду за 12 місяців користування договором (29820,68 грн), а всього 243628,56 грн та запропонував відповідачу розірвати договір з підстав припинення правовідношень, оскільки він дострокового виконав умови договору. Відповідач відмовив у розірванні договору, посилаючись на необхідність внесення позивачем ще 120 періодичних платежів разом із щомісячною винагородою, що за підрахунками позивача призведе до сплати ним 720 000,00 грн, що в 2,7 рази більше, аніж вартість автомобіля на момент його придбання.
На думку позивача, відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність, умови договору порушують положення ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» та встановлюють жорсткі обов`язки споживача, тоді як надання послуги обумовлене власним розсудом виконавця. Вважає подальше виконання договору на умовах, що діють на даний час, є порушенням одного із принципів цивільно-правових відносин, закріплених у ст.3 ЦК України – принципу справедливості.
Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просив суд розірвати договір №802672 від 09.08.2019 року про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі 001296, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО»; розірвати договір застави від 16.10.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АВТО ПРОСТО», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко А.О., зареєстрований в реєстрі за №3518, відшкодувати судові витрати.
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на теперішній час договір №802672 позивачем не виконаний в повному обсязі, а тому підстави для його дострокового розірвання та розірвання договору застави від 16.10.2019 року, який пов`язаний із виконанням первісного договору відсутні.
Вказане рішення суду першої інстанції оскаржив позивач ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене без дослідження всіх фактичних обставин справи у їх сукупності з поданими суду доказами, без дотримання норм матеріального та процесуального права, не ґрунтується на законі, суперечить правовим висновкам викладеним в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №643/3939/16-ц.
       Стверджує, що подальше тривання договору призводить до збільшення вартості придбаного транспортного засобу у подвійному розмірі, що є істотним дисбалансом договірних прав та обов`язків, який шкодить апелянту. 
       У відзиві на апеляційну скаргу уповноважений представник відповідача, адвокат Римар А.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для розірвання договору та припинення зобов`язань, оскільки умови договору позивачем не виконані в повному об`ємі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат 
Лебєдєва Т.О., доводи апеляційної скарги підтримали з підстав в ній викладених, просили скаргу задовольнити. 
               Представник відповідача адвокат Римар А.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вказавши на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що 09 серпня 2019 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладено договір №802672, невід`ємною частиною якого є додаток №1.
Предметом договору є надання ОСОБА_1 фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АВТОФОНД. 
Договір укладений з метою придбання автомобіля марки «KIA», модель «Sportage», вартістю 470064,00 грн.
Сторонами не оспорювалось, що ОСОБА_1 на виконання умов договору сплатив ТОВ «Авто Просто» у період з серпня 2019 року по червень 2020 рік кошти в сумі 228536,12 грн. та отримав у власність автомобіль, сплативши різницю в ціні в розмірі 56664,00 грн.
Також позивачем були сплачені кошти передбачені умовами договору, а саме страховій компанії Уніка СК ПАТ - 23953,38 грн, сплачена винагорода за послуги, пов`язані з включенням договору до системи АВТОФОНД та формування групи – 22563,07 грн, винагорода за передачу авто – 15924,00 грн.
16 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» для забезпечення вимог заставодержателя до заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов`язань, передбачених за основним зобов`язанням укладено договір застави, за умовами якого ОСОБА_1 передав ТОВ «Авто Просто» у заставу транспортний засіб марки «KIA», модель «Sportage», отриманий ним згідно з договором про адміністрування №802672 від 09.08.2019 року.
У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 сплатив платіж у розмірі 213807,88 гривень з місячною винагородою та винагороду за 12 місяців користування договором в сумі 29820,68 грн, а всього 243628,56 грн., що підтверджується платіжними документами та не заперечується відповідачем.
Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про розірвання договору №802672 від 09.08.2019 року та договору застави від 16.10.2019 року посилався на те, що достроково виконав умови договору, шляхом внесення авансових платежів. 
Суд першої інстанції встановив, що зобов`язання не виконанні позивачем за ним рахується заборгованість за договором, яка на час ухвалення рішення складає суму 177481,28 грн. 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Як вбачається, із змісту п.19.2 ст.19 договору, підписанням цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_2 , проінформований про всі можливі витрати у зв`язку із укладенням договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього.
ОСОБА_1 , будучи ознайомленим із умовами договору та Додатків до нього, особисто підписав договір.
Відповідно до ст. 4 договору учасник зобов`язується виконувати зобов`язання, передбачені договором про адміністрування, в порядку та в строки, визначені договором, зокрема, сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формування групи протягом 10 днів після повідомлення товариством учаснику номера групи, до якої він належить, та дати створення групи; сплатити винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику, після надання права на отримання автомобіля; щомісячно, не пізніше 15-го числа кожного місяця сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою; сплачувати внески зі страхування автомобіля.
Відповідно до визначення термінів, зазначених у договорі №802672 від 09.08.2019 року «Система Автофонд» - система, яка полягає у наданні фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів, створенні груп покупців (учасників груп), метою яких є придбання автомобілів за рахунок об`єднаних грошових коштів учасників групи у порядку та на умовах, передбачених договором про адміністрування.
Відповідно до додатку №1 до договору № 802672 передбачено зобов`язання позивача щодо здійснення платежів за договором та їх розмір, зокрема, сплатити плату за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формуванням групи у розмірі 4%+ПДВ (22563,07 грн); сплатити винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику у розмірі 3%+ПДВ; щомісячно сплачувати винагороду – 0,415%+ПДВ, періодичні платежі – 0,8333%.
Періодичний платіж відповідно до визначення термінів договору – грошові кошти, які щомісячно вносяться учасником групи на окремий поточний рахунок товариства в банку для оплати поточної ціни автомобіля та використовуються для формування Фонду групи відповідно до умов договору про адміністрування та внутрішніх правил. Розмір періодичних платежів визначається товариством щомісяця шляхом ділення поточної ціни автомобіля на загальну кількість періодичних платежів, відсоток періодичного платежу від поточної ціни автомобіля зазначений у додатку №1 до договору.
Загальна кількість періодичних платежів за графіком внесків зазначається у додатку №1 до договору і складається з 120 внесків.
Поточна ціна автомобіля зазначена в додатку №1 до договору 470064,00 грн є ціною автомобіля, яка встановлюється постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця та є основою для розрахунку грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства, передбачених договором. Поточна ціна автомобіля може змінюватися протягом строку дії договору про адміністрування, що відповідно, зумовлює зміну грошового розміру несплачених періодичних платежів та винагороди товариства.
Отже, умови договори чітко передбачають кількість періодичних платежів - 120 внесків, які позивач зобов`язаний здійснити на користь ТОВ Авто Просто, а також можливість зміни суми заборгованості у разі зміни поточної ціни автомобіля.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом
Відповідно до п.12.2 договору учасник, який отримав автомобіль, може достроково розірвати договір лише за умови повного виконання зобов`язань за цим договором.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
       Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним виконанні у повному обсязі взяті на себе зобов`язання за договором, хоча це є його процесуальним обов`язком.
       За таких обставин, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
       Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підлягають відхиленню.
       Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа 643/3939/16-ц не заслуговують на увагу, оскільки вказана постанова висновків щодо розірвання договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі не містить.
       Посилання заявника у апеляційній скарзі на несправедливість умов договору у зв`язку з тим, що розмір кожного платежу постійно змінюється і залежить від поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати, є безпідставним, оскільки саме такі умови були погоджені сторонами при укладенні угоди і вони є зрозумілими. 
       Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильних висновків суду по суті спору, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Повний текст постанови складений 01 червня 2021 року.
       Керуючись ст.ст. 367,374,375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції 
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2021 року залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом 30 днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий                               Л.В.Базіль

Судді:      В.О.Бездрабко

        Л.А.Приходько