Ухвала
12 травня 2021 року
м. Київ
справа № 148/2235/16-к
провадження № 51-3084ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 січня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2021 року, 
встановив:
Захисник засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що  її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412–414 КПК.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК,
що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Колегія суддів прийшла до висновку, що захисник ОСОБА_4 наведених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Так, у касаційній скарзі захисник стверджує про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 1 ст. 115 КК, та необхідність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 118 цього Кодексу. Однак наведені доводи зводяться до оспорювання фактичних обставин, надання власної оцінки дослідженим судом доказів, що на підставі ст. 433 КПК не може бути предметом оцінки суду касаційної інстанції.
Крім того, у касаційній скарзі міститься посилання на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що, на думку захисника, було допущено судом апеляційної інстанції, однак належного обґрунтування вказаним доводам не наведено.
Захисник стверджує про порушення апеляційним судом правил судового розгляду в  суді апеляційної інстанції, підтвердженням чому має бути технічний запис судового процесу. Водночас зі змісту касаційної скарги не виявляється можливим встановити чи  захисник стверджує про порушення порядку ведення журналу судового засідання, чи про порушення правил апеляційного розгляду, визначеного статтями 342-345,
405 КПК.
Захисник також стверджує, що допит експерта у режимі відеоконференції є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому не конкретизує які саме норми кримінального процесуального закону порушив суд та яким чином вказані порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Крім того, у касаційній скарзі захисника наведено доводи про порушення права
на захист ОСОБА_5 щодо участі його захисника за договором про надання правової допомоги, а також через нероз`яснення йому прав у підготовчому судовому засіданні, при цьому не зазначено, яких порушень допустився апеляційний суд при перевірці аналогічних доводів, з огляду на межі перегляду судових рішень судом апеляційної інстанції.
Також, захисник вказує, що суд апеляційної інстанції не вирішив ряд заявлених клопотань сторони захисту, разом з тим, зі змісту касаційної скарги не вбачається, які  саме клопотання залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції. Також, не наведено належного обґрунтування доводам про порушення апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 404 КПК щодо необхідності повторного дослідження доказів.
Крім іншого, у касаційній скарзі захисника наведено доводи щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та  особі засудженого, однак належного обґрунтування зазначеному касаційна скарга не містить. При цьому, стверджуючи про надмірну суворість призначеного ОСОБА_5 покарання, захисник допускається суперечності, оскільки одночасно стверджує і про недоведеність його винуватості у вчиненні злочину, за який його засуджено, і про суворість призначеного покарання.
В касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, однак не наводить обґрунтування підстав, передбачених ст. 415 КПК, як і не зазначає того, які доводи апеляційної скарги за наслідком апеляційного перегляду залишилися без мотивованої відповіді або поза увагою апеляційного суду, яких вимог процесуального закону не дотримався цей суд з огляду на межі та порядок, визначені статтями 404, 405 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги 
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк для усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху
та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної
скарги – п`ятнадцять днів із дня її отримання. 
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                         ОСОБА_3