ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2021 р.                                Справа № 910/10319/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Андрієнка  В.В. 

секретар                      Місюк О.П.
за участю 
представників:           позивача - Пересада Б.О.
                                   відповідача - Архангельська Ю.С.
розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 (повне рішення складено 09.03.2021)
у справі №910/10319/20 (суддя - Усатенко І.В.)
за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія"
про стягнення штрафу у розмірі 12453990,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" про стягнення 12453990,00 грн штрафу у зв`язку з неналежним виконанням останнім умов договору купівлі-продажу електричної енергії №65-150-SD-20-00097 від 09.04.2020.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що оскільки ним призупинено продаж електричної енергії у зв`язку з нездійсненням Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" її попередньої оплати, останнє зобов`язане сплатити штраф на підставі п. 6.2 укладеного договору купівлі-продажу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 відкрито провадження у справі №910/10319/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Під час розгляду справи 18.01.2021 до суду відповідачем подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на підставі ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України до 954150,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 (повне рішення складено 09.03.2021) у справі №910/10319/20 позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" на користь позивача штраф у розмірі 4981596,00 грн, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. З мотивувальної частини рішення убачається, що судом зменшено розмір заявленого до стягнення штрафу на 60%.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення штрафу у сумі 4027446,00 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано положення приписів ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" вказує на те, що здійснений позивачем розрахунок штрафу не відповідає умовам п. 6.2 договору та юридичній природі штрафу як виду неустойки, оскільки за змістом п. 6.5 договору зобов`язання покупця щодо сплати продавцю штрафу виникають лише у перший торговий день (добу постачання), щодо якого продавцем було призупинено/зменшено продаж (відпуск) електричної енергії. Тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" вважає, що штраф підлягає сплаті виключно за перший торговий день.
Окрім цього, відповідач вказує на те, що судом першої інстанції при частковому задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій не у повній мірі враховано наступні обставини: відсутність заборгованості перед позивачем; відсутність підстав для стягнення штрафу у зв`язку з забезпеченням умовами договору компенсації можливих майнових втрат позивача; надмірний розмір штрафу у зв`язку з недоведеністю понесення позивачем збитків; ініціювання Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" врегулювання спору в досудовому порядку.
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2021, позивач також подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржуване рішення суду та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права та одночасно не застосовано норми матеріального права, що підлягали застосуванню, а також порушено приписи процесуального закону.
Зокрема, позивач посилається на те, що електроенергію, продаж якої призупинено за договором купівлі-продажу електричної енергії №65-150-SD-20-00097, було у подальшому продано у якості небалансів за значно нижчою ціною на підставі договору про врегулювання небалансів електричної енергії. Зазначена обставина підтверджує понесення збитків позивачем, що у свою чергу унеможливлює застосування судом ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України та зменшення розміру штрафу.
Також, на переконання позивача, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" про зменшення розміру штрафу мало бути подано разом із відзивом на позовну заяву на стадії підготовчого провадження. Натомість, зазначене клопотання подано вже на стадії розгляду справи по суті, а отже, суд повинен був залишити його без розгляду або відмовити у задоволенні такого клопотання.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" у справі №910/10319/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" у справі №910/10319/20, призначено її до розгляду на 27.04.2021, а також встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у справі №910/10319/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за його скаргою, зупинено дію оскаржуваного рішення, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати спільно зі скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" у призначеному судовому засіданні 27.04.2021, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
До суду 21.04.2021 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія", у якому позивач заперечує проти доводів скарги та просить відмовити у її задоволенні.
26.04.2021 відповідач, у свою чергу, подав відзив на апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", у якому заперечує проти доводів скарги та просить залишити її без задоволення.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1691/21 від 26.04.2021 у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/10319/20.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 апеляційні скарги у справі №910/10319/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 справу №910/10319/20 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
У призначене засідання суду 27.04.2021 з`явилися представники сторін та надали пояснення по суті поданих апеляційних скарг.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 08.04.2020 за результатами проведення електронного аукціону з продажу електричної енергії було підписано аукціонне свідоцтво №03-ЕР-080420-113-1-1, відповідно до якого Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енаргоатом" (продавець) продало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" (покупець) придбало електричну енергію за графіком продажу: базове навантаження, в обсязі 86400 МВт год, вартістю 104544000,00 грн (без ПДВ), з періодом відпуску/відбору: з 13.04.2020 до 30.04.2020.
09.04.2020 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енаргоатом" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" (покупець) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії №65-150-SD-20-00097 та додаткову угоду №1 до нього.
Відповідно до п. 2.1 договору продавець зобов`язаний продати електричну енергію покупцю, а покупець зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами електронного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому договорі. Купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється в Об`єднаній енергетичній системі України (ОЕС України).
Згідно з п. 3.1 договору періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 00:00 год першого календарного дня по 24:00 год останнього календарного дня такого періоду (далі - період постачання), що зазначаються у додатковій угоді для періоду постачання за результатами проведеного електронного аукціону.
Як передбачено п. 4.1 договору, купівля-продаж електричної енергії здійснюється за ціною, яка визначається за результатами проведеного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та зазначається у додатковій угоді для періоду постачання.
Вартість електричної енергії визначається як арифметичний добуток обсягу електричної енергії на ціну за 1 (один) МВт год, та зазначається у додатковій угоді для періоду постачання (п. 4.2 договору).
Згідно з п. 4.3 укладеного правочину оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати. Покупець оплачує вартість електричної енергії до початку періоду постачання у строки та у розмірі відповідно до умов додаткової угоди для періоду постачання.
Відповідно до 4.5 договору якщо покупець у строки, визначені у додатковій угоді періоду постачання, не здійснив оплату вартості електричної енергії, що підлягає відпуску/відбору, продавець має право в односторонньому порядку зменшити продаж (відпуск) електричної енергії покупцю електричної енергії до обсягу, що відповідає сумі фактично здійсненої оплати. Зменшення продажу (відпуску) електричної енергії покупцю здійснюється у порядку, передбаченому у розділі 5 цього договору.
Після закінчення періоду постачання сторони складають акт купівлі-продажу електричної енергії. Продавець не пізніше 2 робочого дня після періоду постачання, у якому відбулась купівля-продаж електричної енергії, направляє покупцю в письмовому вигляді акт купівлі-продажу електричної енергії (п. 4.11 договору).
Відповідно до п. 5.1.1 договору продавець має право призупинити повністю або частково продаж (відпуск) електричної енергії покупцю та звільняється від виконання зобов`язань за цим договором на час призупинення у разі настання та на період дії обставини, зокрема, порушення покупцем строку оплати будь-якого платежу за цим договором.
У разі призупинення продавцем продажу (відпуску) електричної енергії відповідно до розділу 5 договору, у тому числі при зменшенні продажу (відпуску) електричної енергії покупцю відповідно до п. 4.5 цього договору, покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі, що дорівнює 15% від обсягу електричної енергії (з урахуванням ПДВ), продаж якого було призупинено/зменшено продавцем (п. 6.2 договору).
Згідно з п. 6.5 договору зобов`язання покупця щодо сплати продавцю штрафу виникають у перший торговий день (добу постачання), щодо якого продавцем було призупинено/зменшено продаж (відпуск) електричної енергії.
Цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 включно. В частині виконання фінансових зобов`язань договір діє до їх повного виконання (п. 11.1 договору).
Відповідно до п. 2 додаткової угоди №1 періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 00:00 годин 13.04.2020 по 24:00 годин 30.04.2020.
Згідно з п. 3 додаткової угоди обсяг електричної енергії, що купується та продається у періоді постачання відповідно до умов цієї додаткової угоди, становить 86400 МВт год.
За умовами п. 4 додаткової угоди ціна електричної енергії становить 1210,00 грн за 1 (один) МВт год, крім того ПДВ 242,00 грн, що разом складає 1452,00 грн.
У відповідності до п. п. 5 та 6 додаткової угоди вартість електричної енергії становить 104544000,00 грн, крім того ПДВ 20908800,00 грн, що разом складає 125452800,00 грн.
Оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати.
Покупець забезпечує надходження грошових коштів за електричну енергію на банківський рахунок продавця за 2 (два) робочі дні до початку відповідного етапу періоду постачання у розмірі не меншому, ніж вартість електричної енергії, що підлягає відпуску/відбору в цілому за такий етап у періоді постачання. Період постачання складається з таких етапів:
- I етап: 13-18 квітня 2020 року, тривалістю 6 (шість) торгових днів (діб постачання);
- II етап: 19-24 квітня 2020 року, тривалістю 6 (шість) торгових днів (діб постачання);
- III етап: 25-30 квітня 2020 року, тривалістю 6 (шість) торгових днів (діб постачання).
Відповідно до п. п. 8, 9 додаткової угоди вона є невід`ємною частиною договору та набирає чинності з дня її підписання сторонами.
Матеріалами справи підтверджується, що перший етап періоду постачання покупцем було оплачено без порушення встановленого строку. Натомість, оплату за другий та третій етапи періоду постачання Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" не здійснило.
Так, 16.04.2020 відповідач звернувся до позивача з листом №16-04-2020-Е-1, у якому зазначив про втрату контрагентів через впровадження карантинних заходів та повідомив про неможливість виконання своїх зобов`язань щодо здійснення оплати за договором №65-150-SD-20-00097 від 09.04.2020. Як наслідок, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" просило позивача достроково припинити дію договору з 19.04.2020.
17.04.2020 позивач, у свою чергу, звернувся до відповідача з повідомленням №50-02/498, у якому зазначив про призупинення продажу (відпуску) електричної енергії покупцю у зв`язку з тим, що станом на 13:00 год 17.04.2020 відсутня оплата II етапу періоду постачання, початок призупинення продажу (відпуску) з 00:00 год 19.04.2020 по 24:00 год 30.04.2020. Обсяг електричної енергії, продаж якої призупиняється, становить 57600 МВт год.
27.04.2020 позивач надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" повідомлення №50-02/535 про порушення умов договору та нарахування штрафу за порушення його умов, а 14.05.2020 також звернувся з претензією №50-08/693 щодо сплати нарахованої суми штрафу у розмірі 12545280,00 грн.
При цьому, 27.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" звернулося до позивача з листом, у якому повторно зазначило про неможливість виконання своїх грошових зобов`язань та необхідність дострокового припинення договору. Також відповідач вказував, що у разі стягнення з нього штрафу, він буде змушений розпочати процедуру ліквідації.
Як зазначає позивач, покупцем здійснено лише часткове погашення штрафу у розмірі 91290,00 грн. Решту нарахованого штрафу Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" позивачу у добровільному порядку не сплатило, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати за другий та третій етапи періоду постачання електричної енергії. Разом з цим, судом частково задоволено клопотання відповідача та зменшено розмір заявленого до стягнення штрафу до 60% від заявленого розміру, що становить 4981596,00 грн.
З такими висновками місцевого господарського суду погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Згідно з приписами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом (ч. 5 ст. 656 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір).
Двосторонній договір - договір купівлі-продажу електричної енергії, укладений між двома учасниками ринку поза організованими сегментами ринку, крім договору постачання електричної енергії споживачу (п. 17 ч. 1 ст. 1 вказаного закону).
Частиною 1 статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України)
Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як було зазначено вище, на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу електричної енергії №65-150-SD-20-00097 та додаткової угоди №1 до нього перший етап періоду постачання електроенергії покупцем було оплачено без порушення встановленого строку. Натомість, оплату за другий та третій етапи періоду постачання Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" не здійснило.
Відповідно до п. 5.1 договору продавець має право призупинити повністю або частково продаж (відпуск) електричної енергії покупцю та звільняється від виконання зобов`язань за цим договором на час призупинення у разі порушення покупцем строку оплати будь-якого платежу за цим договором.
Користуючись правом, передбаченим зазначеним положенням договору, позивач призупинив продаж (відпуск) електричної енергії з 00:00 год 19.04.2020 по 24:00 год 30.04.2020, що підтверджується повідомленням №50-02/498 від 17.04.2020. У повідомленні також зазначено, що обсяг електричної енергії, продаж якої призупиняється, становить 57600 МВт год.
Відповідно до п. 6.2 договору у разі призупинення продавцем продажу (відпуску) електричної енергії відповідно до розділу 5 договору, у тому числі при зменшенні продажу (відпуску) електричної енергії покупцю відповідно до п. 4.5 цього договору, покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі, що дорівнює 15% від обсягу електричної енергії (з урахуванням ПДВ), продаж якого було призупинено/зменшено продавцем.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Оскільки судом першої інстанції встановлено факт відсутності здійснення відповідачем попередньої оплати II та ІІІ етапів періоду постачання, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" є таким, що порушило своє договірне грошове зобов`язання.
Згідно з п. 6.5 договору зобов`язання покупця щодо сплати продавцю штрафу виникають у перший торговий день (добу постачання), щодо якого продавцем було призупинено/зменшено продаж (відпуск) електричної енергії.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем розраховано розмір штрафу у відповідності до п. п. 6.2 та 6.5 договору, а саме на суму вартості електроенергії, продаж якої було призупинено з вини відповідача (57600 МВт год*1452,00 грн=83635200,00 грн). Отже, 15% штрафу від указаної суми становить 12545280,00 грн. При цьому, відповідачем добровільно сплачено частину штрафу у сумі 91290,00 грн, а тому остаточна сума, що підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 6.2 договору, становить 12453990,00 грн.
З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно обґрунтованості вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" штрафу у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань.
У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що здійснений позивачем розрахунок штрафу не відповідає умовам п. 6.2 договору та юридичній природі штрафу як виду неустойки, оскільки за змістом п. 6.5 договору зобов`язання покупця щодо сплати продавцю штрафу виникають лише у перший торговий день (добу постачання), щодо якого продавцем було призупинено/зменшено продаж (відпуск) електричної енергії. Тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" вважає, що штраф підлягає сплаті виключно за перший торговий день.
Однак, апеляційний суд вказує на те, що скаржник невірно тлумачить положення укладеного договору. Так, пунктом 6.2 договору встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі, що дорівнює 15% від вартості обсягу електричної енергії (з урахуванням ПДВ), продаж якого було призупинено/зменшено продавцем. Тобто, сторони погодили, що для розрахунку розміру штрафу має значення вартість обсягу електричної енергії, продаж якої призупинено. Натомість, положення пункту 6.5 договору визначають початок виникнення зобов`язання зі сплати штрафу, а не період, за який він нараховується. До того ж, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Тому, для визначення суми невиконаного відповідачем зобов`язання у даній ситуації необхідним є саме встановлення дня, з якого почалося призупинення продажу електроенергії.
За вказаних обставин, наведені аргументи відповідача колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані.
Поряд з цим, як було зазначено вище, місцевий господарський суд частково задовольнив клопотання відповідача та зменшив розмір заявленого до стягнення штрафу на 60%. В обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру штрафу на підставі ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України судом першої інстанції зазначено, що сума нарахованого штрафу є значною, відповідачем було здійснено оплату за І етап періоду постачання, а позивачем було призупинено постачання електричної енергії на ІІ етапі періоду постачання. Відтак, останній мав можливість здійснити продаж електричної енергії іншим покупцям. Також судом взято до уваги, що відповідач завчасно звертався до позивача з заявою про дострокове розірвання договору у зв`язку з неможливістю його виконання через введені карантинні обмеження. Окрім цього, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач зазнав збитків у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання за вказаним договором.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Положеннями ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Зі змісту наведених норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення неустойки (штрафу), суд повинен встановити співрозмірність неустойки невиконаному зобов`язанню відповідачем та врахувати інтереси обох сторін.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Цивільні та господарські відносини ґрунтуються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Отже зменшення розміру заявлених позивачем штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (штрафних санкцій).
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №924/709/17, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013, за своєю правовою природою штрафні санкції виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання. Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії. Крім цього, наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Господарським судом міста Києва обґрунтовано зазначено, що умовами договору купівлі-продажу електричної енергії передбачено оплату за товар шляхом його попередньої оплати. Відповідач оплатив І етап періоду постачання. Тобто, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" відсутня будь-яка заборгованість за отриману електричну енергію, оскільки останнім прострочено лише внесення попередньої оплати за товар, який йому не поставлявся, оскільки з настанням відповідного прострочення позивач скористався своїм правом на припинення постачання. Отже, з урахуванням умов договору, зі сторони відповідача, фактично, відсутнє прострочення з оплати отриманого товару.
Мотивуючи наявність підстав для зменшення розміру штрафу, відповідач посилався, зокрема, на карантинні обмеження, встановлені Кабінетом Міністрів України. Зокрема, відповідач зазначав, що він втратив контрагентів, яким відчужувалась електрична енергія, придбана у позивача, про що листами було завчасно повідомлено позивача та запропоновано припинити дію договору. Натомість, позивачем не було прийнято пропозицію відповідача про розірвання договору та не використано можливість продажу електричної енергії, яку мав придбати відповідач, іншим покупцям.
Також судом першої інстанції враховано і дії позивача щодо погашення у добровільному порядку частини нарахованого штрафу, про що свідчить наявність оплати у сумі 91290,00 грн.
Натомість, у поданій апеляційній скарзі Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" зазначає, що електроенергію, продаж якої було призупинено за договором купівлі-продажу електричної енергії №65-150-SD-20-00097, було у подальшому продано у якості небалансів за значно нижчою ціною на підставі договору про врегулювання небалансів електричної енергії. Зазначена обставина підтверджує понесення збитків позивачем, що у свою чергу унеможливлює застосування судом ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України та зменшення штрафу.
На підтвердження понесення збитків внаслідок порушення умов договору з боку відповідача позивачем надано довідку щодо продажу електричної енергії за спірним договором у якості небалансів за значно нижчою ціною, а також копію договору про врегулювання небалансів електричної енергії.
Проте, надані позивачем документи у розумінні приписів процесуального закону не є належними доказами понесення збитків останнім. Довідка щодо продажу електричної енергії у якості небалансів є виключно внутрішнім документом позивача та жодним чином не підтверджує сам факт її продажу, а також визначену вартість.
Окрім цього, відповідно до п. 5.6 укладеного договору обсяг електричної енергії, продаж (відпуск) якого було призупинено продавцем, може бути проданий продавцем на власний розсуд на інших сегментах ринку та ринку двосторонніх договорів без будь-якого повернення (компенсації) покупцю грошових коштів, отриманих продавцем при такому продажі.
Таким чином, продавець мав можливість продати залишок електроенергії, неоплачений відповідачем, іншим покупцям, а не продавати таку електроенергію у якості небалансів за заниженою ціною.
За вказаних обставин, апеляційний суд не вбачає негативних наслідків для позивача, спричинених порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" зобов`язань щодо внесення попередньої оплати, які б зумовлювали обґрунтованість та справедливість нарахування штрафу у досить значному розмірі.
Слід також зазначити, що чинним законодавством України не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Тому, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №911/867/19 та 25.02.2020 у справі №904/2542/19).
Поряд з цим, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у поданій апеляційній скарзі також вказує на те, що клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу мало бути подано разом із відзивом на позовну заяву на стадії підготовчого провадження. Натомість, клопотання подано відповідачем вже на стадії розгляду справи по суті, а отже, суд повинен був залишити його без розгляду або відмовити у задоволенні такого клопотання.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема подавати заяви та клопотання. Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати до суду докази разом з поданням відзиву. Заявою по суті справи є, зокрема, відзив на позовну заяву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).
Відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі (ч. 8 ст. 165 ГПК України).
Вимогами ст. 178 ГПК України встановлено право надіслання відзиву та доказів в обґрунтування відзиву до суду та позивачу, іншим відповідачам, а також тертім особам.
Натомість, колегія суддів зазначає, що процесуальним законом не визначено порядку та строку подання учасниками справи клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. Такі вимоги стосуються подання та надсилання відзиву і доказів в обґрунтування відзиву, а не клопотання та доказів в обґрунтування клопотання. Відсутні також і будь-які вимоги щодо необхідності одночасного подання клопотання разом з відзивом на позовну заяву.
З огляду на зазначене, колегія суддів вказує на те, що відповідачем не порушено порядок та строк подання клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. Тому, аргументи апеляційної скарги в зазначеній частині апеляційним судом також відхиляються.
Таким чином, враховуючи усе вищезазначене, при вирішенні питання про зменшення розміру штрафу на 60% від заявленої суми, судом першої інстанції було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та ступінь виконання зобов`язання відповідачем.
Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг позивача і відповідача щодо неправильного застосування норм матеріального права, а саме приписів ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за їх подання покладаються на скаржників.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у справі №910/10319/20 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 у справі №910/10319/20.
4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-енергетична-компанія" та Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

          Повний текст складено 28.04.2021

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                В.В.Андрієнко