ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3252/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 червня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого-судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Оксененка О.М., за участю секретаря - Рейтаровської О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2021 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нескінченний шлях" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Нескінченний шлях" (далі - ТОВ "Нескінченний шлях", позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 01.11.2019 №00000574303 та №00000584303.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем безпідставно та без урахування усіх обставин і наданих позивачем пояснень.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2021 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у місті Києві від 01.11.2019 №00000574303 та №00000584303.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ГУ ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
На думку апелянта суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідач, зокрема зазначає, що на підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючим органом проведено камеральну перевірку позивача на предмет достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2019. 
За результатами перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 187 статті 187, пункту 201.10 статті 201, пункту 200.1 статті 200, пункту 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування та, як наслідок стало підставою для відмови в отриманні такого відшкодування.
До таких висновків податковий орган дійшов, зазначаючи, що позивачем не надано первинних документів (договорів на постачання та придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування продукції)
Відсутність указаних первинних документів позбавила контролюючий орган можливості встановити постачальників та періоди в яких виникло від`ємне значення, задеклароване до бюджетного відшкодування податку на додану вартість відповідно до податкової декларації за серпень 2019.
Крім того позивачем неправильно заповнено окремі рядки податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2019.
Усе зазначене свідчить про допущення позивачем порушень вимог податкового законодавства під час заповнення податкової звітності, що в свою чергу підтверджує правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Водночас суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Поряд з цим, ГУ ДПС у м. Києві заявлене клопотання, в якому заявник просив здійснити заміну сторони у справі на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893. 
Відповідно до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Статтею 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. 
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком., зокрема ГУ ДПС у Київській області. 
Пунктом 2 Постанови № 893 установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій. 
Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. N 227 (зі змінами), Державна податкова служба України видала наказ від 30.09.2020 р. № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ № 529), яким наказала утворити як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, а Департаменту правової роботи - подати державному реєстратору документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідної інформації про утворення територіальних органів Державної податкової служби як її відокремлених підрозділів. 
Відповідно до Наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 року № 755 розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893. 
Отже, з 01.01.2021 року відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво, оскільки саме норми адміністративного права врегулювали умови та порядок передання адміністративної компетенції від ліквідованого Головного управління ДПС у м. Києві як юридичної особи публічного права до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 44116011). 
Ураховуючи викладене, наявні правові підстави для заміни відповідача в порядку процесуального правонаступництва, а саме: з ГУ ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 43141267) на ГУ ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011).
У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2021 залишити без змін.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ТОВ «Нескінченний шлях» (код 42501938) згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28 вересня 2018 року зареєстроване 27 вересня 2018 року та взято на облік Державною податковою інспекцією у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля (46.90). 
Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії ГУ ДФС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 12 грудня 2018 року №1304 ТОВ «Нескінченний шлях» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості підпункту 6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податків»», затверджених ДФС України листом від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.
З 11 травня 2019 року всі податкові накладні, складені ТОВ «Нескінченний шлях» та подані на реєстрацію в ЄРПН, набули статусу «Документ прийнято. Реєстрація припинена».
Заявами позивача від 28 травня 2019 року №9, від 06 червня 2019 року №11, від 10 червня 2019 року №12, від 05 липня 2019 року №13, від 12 серпня 2019 року №14, від 02 вересня 2019 року №15, від 13 грудня 2019 року №22, від 05 лютого 2020 року №26, поданими в електронному кабінеті платника податків разом із додаванням завірених копій договірних, первинних, організаційних, статутних та банківських документів, ТОВ «Нескінченний шлях» зверталось до відповідача з проханням виключити підприємство зі списку ризикових, відновити реєстрацію податкових накладних в ЄРПН та надати підприємству змогу вести господарсько-фінансову діяльність. 
Однак на вказані звернення ним було отримано відмову, а зокрема на звернення від 13 грудня 2019 року №22 та від 05 лютого 2020 року №26 відповіді не надходило взагалі.
При цьому, підприємства-постачальники цих товарів та послуг, згідно із законодавством України, зареєстрували в ЄРПН податкові накладні, складені при продажу товарів та послуг на адресу ТОВ «Нескінченний шлях». 
Станом на 02 вересня 2019 року залишок ліміту реєстраційної суми ТОВ «Нескінченний шлях» складав 172147,33 грн. 
03 вересня 2019 року ТОВ «Нескінченний шлях» за допомогою засобів електронного зв`язку подано до установи відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками №№ 3, 4 за серпень 2019 року та отримано квитанцію від 03 вересня 2019 року №2 про прийняття. У тому числі, додатком №4 позивачем подавалась «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника» на суму 172089,00 грн.
Попри це, на підставі пункту 200.10 статті 20 розділу V та в порядку, встановленому статтею 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Нескінченний шлях» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 03 вересня 2019 року №9198186200), за результатами якої складено акт від 15 жовтня 2019 року №800/2615-43-03-19/42501938 та відповідно до висновків якого встановлено порушення ТОВ «Нескінченний шлях» вимог: - пункту 187.1 статті 187, пункту 201.10 статті 201, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, що призвело завищення підприємством заявленої суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за серпень 2019 року в розмірі 10698,00 грн.; - пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 161391,00 грн., задекларованого в податковій декларації з ПДВ за серпень 2019 року. 
Даний акт камеральної перевірки отримано ТОВ «Нескінченний шлях» 16 жовтня 2019 року і цього ж дня, через відмову в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ, подано засобами електронного зв`язку до установи відповідача уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ разом з додатками №№ 2, 3, 4 за серпень 2019 року, на що отримано квитанцію від 16 жовтня 2019 року №2 про прийняття. 
18 жовтня 2019 року ТОВ «Нескінченний шлях» через канцелярію установи відповідача подано лист-повідомлення від 17 жовтня 2019 року №16 про анулювання податкових накладних за серпень 2019 року, статус яких «Документ прийнято. Реєстрацію припинено», а також заперечення від 17 жовтня 2019 року №17 на акт перевірки від 15 жовтня 2019 року №800/2615-43-03-19/42501938.
31 жовтня 2019 року ТОВ «Нескінченний шлях» отримано лист відповідача від 29 жовтня 2019 року №33726/10/26-15-43-03-14 про результати розгляду заперечень, згідно якого висновки акту від 15 жовтня 2019 року №800/2615-43-03-19/42501938 вирішено залишити без змін, а заперечення - без задоволення. 
04 листопада 2019 року ТОВ «Нескінченний шлях» отримано податкові повідомлення-рішення від 01 листопада 2019 року №00000574303, яким зобов`язано позивача сплатити до державного бюджету штраф у сумі 2674,50 грн., та №00000584303, яким повідомлено про відмову у наданні бюджетного відшкодування у сумі 161391,00 грн. 
06 листопада 2019 року позивач повідомив відповідача про оскарження до Державної податкової служби України податкового повідомлення-рішення від 01 листопада 2019 року №00000574303. 
11 листопада 2019 року ТОВ «Нескінченний шлях» подано до ДПС України адміністративну скаргу від 07 листопада 2019 року №21.
27 листопада 2019 року ТОВ «Нескінченний шлях» отримано рішення ДПС України від 26 листопада 2019 року №10844/6/99-00-08-05-01 про продовження строку розгляду скарги до 12 січня 2020 року (включно). 
27 грудня 2019 року ТОВ «Нескінченний шлях» отримано податкову вимогу від 23 грудня 2019 року №47831-10 на суму 161391,00 грн., та рішення від 23 грудня 2019 року №47831-10 про опис майна у податкову заставу. 
09 січня 2020 року позивач повідомив відповідача про оскарження до ДПС України податкового повідомлення-рішення від 01 листопада 2019 року №00000584303.
11 січня 2020 року ТОВ «Нескінченний шлях» подано до ДПС України адміністративну скаргу від 09 січня 2020 року, а також отримано рішення ДПС України від 09 січня 2020 року №817/6/99-00-08-05-01-06 про результати розгляду скарги ТОВ «Нескінченний шлях» від 07 листопада 2019 року №21, яким останню залишено без задоволення. 
17 січня 2020 року позивач повідомив відповідача про оскарження до Окружного адміністративного суду міста Києва податкових повідомлень-рішень від 01 листопада 2019 року №00000574303 та №00000584303.
29 січня 2020 року ТОВ «Нескінченний шлях» отримано рішення ДПС України від 27 січня 2020 року №3294/6/99-00-08-05-01-06 про результати розгляду скарги ТОВ «Нескінченний шлях» від 09 січня 2019 року №24, яким останню залишено без розгляду. 
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, предметом спору у цій справі є правомірність висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем порядку формування та подачі податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року.
За змістом положень пункту 16.1 статті 16 ПК України платники податків зобов`язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України установлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У відповідності до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 201.16 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. 
Положеннями пункту 20.2 статті 20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що платник податків під час здійснення своєї господарської діяльності зобов`язаний вести облік доходів і витрат шляхом складання відповідної звітності, зокрема подачі декларацій та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів. 
Податковий орган, в свою чергу має право здійснювати перевірку правильності ведення платником податків податкової звітності, правильності складання податкових накладних і розрахунків їх коригування, за наслідками якої може прийняти рішення про зупинення реєстрації такої накладної або розрахунку її коригування.
Як убачається з матеріалів справи, прийняттю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень щодо позивача передувало зупинення реєстрації податкових накладних Товариства від 01 серпня 2019 року №№ 10108, 180108, 30108, 40108, 50108, 60108, 70108, 80108, 90108, 100108, 110108, 120108, 130108, 140108, 150108, 160108, 170108, 20108 у зв`язку із визнанням ТОВ «Нескінченний шлях» таким підприємством, що відповідає критеріям ризиковості пункту 1.6 «Критеріїв ризиковості платника податків», затверджених ДФС України листом від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18. 
Водночас позивачем неодноразово наголошувалось на тому, що заявлені ним суми у поданій податковій декларації з ПДВ за серпень 2019 року, а також уточнюючого розрахунку до неї сформовані саме на підставі вище зазначених податкових накладних, які в подальшому було скасовано, що підтверджується листом контрагента позивача ТОВ «Комплектсервіс-2017» від 20 вересня 2019 року №182 та листом-повідомленням ТОВ «Нескінченний шлях» від 17 жовтня 2019 року №16.
Поряд з цим, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт надання позивачем відповідних пояснень з цього приводу, подачі первинних документів, пов`язаних із господарською діяльністю ТОВ «Нескінченний шлях», а також звернення з проханням виключити його із реєстру ризикових платників податків.
Указане спростовує доводи апеляційної скарги відповідача щодо ненадання позивачем первинних та інших документів, а також пояснень з приводу подачі декларації з податку на додану вартість за серпень 2019, внаслідок чого податковий орган був позбавлений можливості встановити постачальників та періоди, в яких виникло від`ємне значення задекларованої ТОВ «Нескінченний шлях» суми до бюджетного відшкодування з ПДВ.
Усе зазначене у своїй сукупності спростовує висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства при формуванні суми бюджетного відшкодування та подачі податкової декларації за серпень 2019, що свідчить про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вони не спростовують висновків суду і апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону. 
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2021 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                           І.О.Лічевецький

суддя                                                              Г.В.Земляна 

суддя                                                              О.М.Оксененко