УХВАЛА

01 червня 2021 року     
Київ
справа № 380/2168/20
адміністративне провадження № К/9901/18250/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №380/2168/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солтекс V» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
19.05.2021 до суду вдруге надійшла касаційна скарга Галицької митниці Держмитслужби (далі - скаржник), направлена до суду поштою 17.05.2021.
Попередню касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 28.04.2021 повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Скаржнику роз`яснено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині викладення підстав.
Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, а зміст касаційної скарги є майже ідентичним до тієї, яку Верховний Суд визнав неналежно оформленою.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми.
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що аналогічно попередній касаційній скарзі Галицька митниця Держмитслужби посилається на положення пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає, що підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку, як вказує скаржник, з обґрунтованою необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Скаржник зазначає, що підставою для задоволення позову стало те, що приймаючи спірні рішення, митний орган не довів наявність в нього обґрунтованих сумнівів відносно недостовірності визначеної позивачем за ціною контракту митної вартості товарів, а також необґрунтовано застосував другорядний метод її визначення у той час, як декларант надав всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору. 
Разом з тим, посилається на необхідність відступлення від висновку Верховного Суду щодо застосування норми права в частині обов`язковості здійснення коригування на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів у разі застосування резервного методу визначення митної вартості товарів, оскільки таке коригування передбачене у випадку застосування положень статті 59 та статті 60 МК України.
Зазначене свідчить про те, що скаржник визначив підставу для касаційного оскарження судових рішень безвідносно до висновків судів, які стали підставою для задоволення позову. 
При цьому, в ухвалі від 28.04.2021 Верховний Суд зазначив, що наведене скаржником обґрунтування суперечить правовому змісту пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України, який визначає підставу для касаційного оскарження саме відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. Натомість, у касаційній скарзі не викладено обґрунтування необхідності відступлення від висновку Верховного Суду, не наведено конкретних норм права, від висновку щодо застосування яких належить відступити, не зазначено і чому, на переконання скаржника, норми права застосовано неправильно та не зазначено, який висновок Галицька митниця Держмитслужби вважає правильним.
Скаржник помилково ототожнює поняття необхідності відступлення від висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах з нерелевантністю їх застосування судом до спірних правовідносин, а нормативно-правового обґрунтування відступлення не наводить.
Аналогічно вперше поданій касаційній скарзі відповідач фактично викладає обставини справи, формально посилається на помилкове застосування судами норм матеріального та процесуального права та цитує норми Митного кодексу України. В цілому, доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та доводів про надання їм неправильної, як думку скаржника, правової оцінки, що також суперечить правовому змісту пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відкриття касаційного провадження на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України можливе у тому випадку, коли скаржник доведе, що висновок, який викладений у постанові Верховного Суду (і який застосований судом апеляційної інстанції у справі, у якій подається касаційна скарга) не відповідає правильному тлумаченню і застосуванню конкретної норми. Обов`язковою умовою для цього є подібність умов її застосування з огляду на конкретні обставини справи та позиції сторін у справі. Тобто, висновок, який викладено у постанові Верховного Суду, і висновок, який, на переконання заявника, має бути здійснений за результатами відступу від правової позиції, повинен стосуватися одних і тих самих норм права (їх сукупності) в ідентичних редакціях.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Галицької митниці Держмитслужби підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №380/2168/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солтекс V» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  М.М. Гімон