УХВАЛА

09 червня 2021 року   
Київ
справа №826/9711/17
адміністративне провадження №К/9901/19210/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №826/9711/17 за позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
25.05.2021 до суду вдруге надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» (далі - скаржник, ТОВ «Діамед»), направлена до суду поштою 24.05.2021.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
1. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі. Зазначає, що необхідність відступлення від правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.12.2018 у справі №806/4015/15, полягає в тому, що у справі, у якій подано касаційну скаргу ТОВ «Діамед» наполягає на тому, що сума податкового боргу становить не 22220935,11 грн, а 18939293,50 грн. Позивач не уточнював позовні вимоги та не змінював підстав свого позову щодо підстави для стягнення податкового боргу, а саме замість відкликаної податкової вимоги на діючу податкову вимогу - №9307-17 від 28.11.2018. Тому підстав для задоволення позовної заяви не було.
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми.
Крім того, відкриття касаційного провадження на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України можливе у тому випадку, коли скаржник доведе, що висновок, який викладений у постанові Верховного Суду (і який застосований судом апеляційної інстанції у справі, у якій подається касаційна скарга) не відповідає правильному тлумаченню і застосуванню конкретної норми. Обов`язковою умовою для цього є подібність умов її застосування з огляду на конкретні обставини справи та позиції сторін у справі. Тобто, висновок, який викладено у постанові Верховного Суду, і висновок, який, на переконання заявника, має бути здійснений за результатами відступу від правової позиції, повинен стосуватися одних і тих самих норм права (їх сукупності) в ідентичних редакціях.
Наведене скаржником обґрунтування суперечить правовому змісту пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України, який визначає підставою для касаційного оскарження саме відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. Фактично скаржник посилається на помилкове застосування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду з огляду на неподібність правовідносин. 
Крім того, касаційна скарга містить посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, однак, скаржнику слід уточнити зміст обґрунтування цієї підстави шляхом викладення обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень на цій підставі, а саме: 1) норму матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Також у касаційній скарзі містяться доводи про те, що позивачем у цій справі не дотримано процедуру звернення до суду з позовом. Так, на переконання скаржника, звернення до суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом у загальному порядку (шляхом подання позовної заяви) допускається лише у разі, якщо податковий орган попередньо звертався до суду з поданням і у відкритті провадження було відмовлено (закрито провадження).
Однак, такі доводи наведені не у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, а тому скаржнику необхідно усунути такий недолік. При цьому, скаржник має зазначити, чому на його переконання, не можуть бути застосовані в межах таких доводів висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постанові від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19, відповідно до яких звернення до суду в порядку статті 283 КАС України є альтернативним загальному порядку розгляду справ.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.
У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом щодо обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, які мають бути наведені у касаційній скарзі  при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України .
Також колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України).
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не може вважатися подібністю правовідносин.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. 
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або які зібрані у справі докази судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про не дослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
2. Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. 
Скаржник додав до касаційної скарги платіжне доручення №6948 про сплату судового збору в сумі 40540грн, що не відповідає розміру, встановленому законом. 
Так, відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), в редакції Закону України від 16.01.2020 №465-ІХ, чинній з 27.02.2020, за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до статті 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік», який діє станом на час подання цієї касаційної скарги, з 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270 гривень.
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції чинній на день подання позову до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень або юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Позов у цій справі заявлено суб`єктом владних повноважень у 2017 році, і з огляду на розмір заявлених позовних вимог, сплаті при поданні позовної заяви підлягав судовий збір в сумі 333314,02 грн.
Відповідно, за подання касаційної скарги у цій справі після 01.01.2021 сплаті підлягає судовий збір, обмежений максимальним розміром в сумі 45400 грн (2270 грн х 20). 
Як вбачається зі змісту касаційної скарги скаржник при розрахунку судового збору виходить із розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2020 в сумі 2027 грн, що не відповідає розміру, встановленому статтею 7 Закону України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік», відповідно якої розмір прожиткового для працездатних осіб станом на 01.01.2020 складав 2102 гривні, відповідно максимальний розмір судового збору за подання касаційної скарги після 27.02.2020 (дата набрання чинності Закону України від 16.01.2020 №465-ІХ) становив 42040 грн (2102 грн х 20).
За таких обставин, скаржник має доплатити суму судового збору і надати суду відповідні докази. Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Символ звітності банку - 207
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.
Доводи скаржника про те, що касаційне провадження за вперше поданою касаційною скаргою ТОВ "Діамед" було відкрито не можуть вплинути на порядок перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет її відповідності вимогам КАС України. При цьому, питання про відкриття касаційного провадження за вдруге поданою касаційною скаргою буде вирішено після приведення її форми і змісту у відповідність із вимогами КАС України. 
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №826/9711/17 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: 
- надати платіжний документ про доплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому Законом № 3674-VI;
- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон М.Б. Гусак   Є.А. Усенко