ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/3513/21	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 33/817/244/21 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с. Ратищі, Зборівського району, Тернопільської області, працюючого водієм в ТОВ “Авакс Проф”,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить строк на апеляційне оскарження постанови поновити, оскільки він був пропущений з поважних причин, а постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а отже не був присутній в суді першої інстанції на час винесення оскаржуваної постанови.
Зазначає, що з текстом оскаржуваної постанови ознайомився його захисник Свірський Т. В. - 29 березня 2021 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Стверджує, що, розглянувши справу без його участі, суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права, в тому числі і право на захист. 
Наголошує на тому, що існують сумніви щодо справності приладу, яким проводився тест, оскільки на чеку зазначена температура повітря «+17» градусів Цельсія, тоді як події мали місце 20 лютого 2021 року, і температура повітря того дня коливалась від +2 до -6 градусів Цельсія. А тому зазначене безумовно свідчить про некоректність (неточність) функціонування застосованого працівниками поліції приладу - газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» №ARHJ-0295, що вплинуло на результати тесту щодо кількості проміле алкоголю в крові. Вказує, що матеріали про адміністративне правопорушення складені на підставі цього огляду не можуть вважатись доказом його вини.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду скаржнику слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги — відмовити, виходячи з таких міркувань. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Враховуючи те, що під час винесення постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, та те, що копію постанови отримано 29 березня 2021 року, що підтверджується відміткою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій (фотокопій) матеріалів справи від 25 березня 2021 року, вважаю за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується доводів апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, то, на думку судді апеляційного суду, зазначені твердження є неспроможними.
Так, твердження апелянта, що розглянувши справу без його участі, суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права, в тому числі і право на захист, є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з відеозапису із нагрудних камер поліцейських, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133795 від 20 лютого 2021 року із зазначеними у ньому часом та місцем розгляду справи (10 год. 00 хв. 05 березня 2021 року у м. Тернополі) був складений в присутності ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави вважати, що останній не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, який відбувся саме 05.03.2021 року. При цьому у графі протоколу “особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи” зазначено, що з часом і місцем розгляду справи ознайомлений та проставлено підпис.
Окрім цього, ОСОБА_1 як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП, щодо можливості скористатись послугами захисника, дослідити обставини справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 20.02.2021 о 15:50 год. автодорогою М-09 “Тернопіль-Львів-Рава-Руська” 7 км, керував транспортним засобом марки «Renault М150 Midliner», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора “Drager Alcotest 6820” ARHJ-0295 (повірка дійсна до 23.10.2021) в присутності двох свідків, результат якого показав на табло 2,87 %, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №705600 від 20 лютого 2021 року, складеного командиром роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції Сушком В. О., 20 лютого 2021 року о 15 год. 50 хв. на автодорозі М-09 “Тернопіль-Львів-Рава-Руська” 7 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем із номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, та без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.9 (в) та п. 2.1 (ґ) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126, п. 6 ч. 121, ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп”яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9“а” Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп”яніння. 
В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, тобто ті, які зазначені в п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на технічному приладі — газоаналізаторі «Drager Alcotest 6820» № ARHJ-0295 (повірка дійсна до 23.10.2021), на табло якого висвітився показник — 2,87% (проміле) алкоголю в крові, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №133795 від 20 лютого 2021 р., акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу "Драгер", за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.
Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.
Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також доведена і письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 20 лютого 2021 року близько 16 год. 05 хв. ОСОБА_1 в їх присутності погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» №ARHJ-0295 (повірка дійсна до повірка дійсна до 23.10.2021), на табло якого висвітлило показник 2,87 проміле. Водій з результатом був згідний та в медичний заклад їхати відмовився.
Вказані вище письмові пояснення свідків підписані ними власноруч та сумнівів не викликають.
Відомості, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення та поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгер" в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з результатом якого погодився та відмовився їхати в найближчий медичний заклад.
Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.
Тому, на думку судді апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так і з матеріалами справи.
Твердження апелянта про можливу некоректну роботу приладу, яким проводився огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки на чеку «Drager Аlсоtеst 6820» зазначена температура повітря «+17» градусів, однак події того дня мали місце у зимній період часу, вважаю безпідставними, виходячи з наступного.
Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Аlсоtеst 6820», яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку.
При кожному увімкненні аналізатор проводить самодіагностику та контроль показників навколишнього середовища, при виявленні внутрішньої несправності або відхилення якого-небудь показника за межі допустимого діапазону аналізатор видає на дисплей відповідне попередження про виявлені несправності або помилку.
Як вбачається із відеозапису із нагрудних камер поліцейських, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані працівниками поліції.
А тому доводи апеляційної скарги про невідповідність даних температури повітря, зафіксованих у чеку-роздруківці алкотестера «Drager Аlсоtеst 6820», фактичній температурі повітря та про можливість впливу такої невідповідності на результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, не беруться до уваги. 
Таким чином, приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено суддею з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
П О С Т А Н О В И В:
Строк на апеляційне оскарження поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін. 
Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського 
апеляційного суду Г. І. Коструба