ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  925/1140/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. – головуючого, Банаська О.О., Погребняка В.Я., 
за участю секретаря судового засідання – Хмельовського В.О.;

за участю представників: 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» – Джирми А.В.,
Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) – Брагінця  С.Г.,
прокурора  Офісу Генерального Прокурора – Гавловської А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2020
у складі колегії суддів: Поляк О.І. (головуюча), Пономаренка   Є.Ю., Кропивної    Л.В. 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв»
до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ),
за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача –       Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостач-Черкаси», 
про стягнення 1 178 259,20 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами.
1.          За результатами проведеної відповідачем у листопаді 2018 року процедури закупівлі на відкритих торгах природного газу (код ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (Природний газ) в об`ємі 87,00 тис.куб.м тендерний комітет відповідача на своєму засіданні прийняв рішення, оформлене протоколом від 22.11.2018 № 116, яким визначив позивача переможцем процедури відкритих торгів і заявив про намір укласти з ним договір про закупівлю природного газу, про що відповідач 22.11.2018 розмістив оголошення на сайті: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-11-01-001808-b.
2.          22.11.2018 позивач одержав лист від 22.11.2018 № 721/7118, підписаний від імені відповідача начальником відділення ККЕЗ ВМЗ Головного центру підполковником Гавріком О.О., з проханням до позивача як до переможця відкритих торгів із закупівлі природного газу завести номінації на грудень 2018 року на поставку відповідачу природного газу в кількості 87,00 тис.куб.м.
3.          23.11.2018 позивач надав підписаний ним проект договору постачання природного газу від 23.11.2018 № С/450-18 відповідачу для підписання.
4.          Водночас Товариство з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» оскаржило до Антимонопольного комітету України рішення тендерного комітету відповідача про відхилення тендерної пропозиції цього товариства та рішення про визначення позивача переможцем процедури закупівлі природного газу.
5.          За результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України прийняла рішенням від 17.12.2018 №   12827-р/ПК-пз, яким зобов`язала відповідача скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» та рішення про визначення позивача переможцем процедури відкритих торгів із закупівлі відповідачем природного газу.
6.          На виконання цього рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України Тендерний комітет відповідача 19.12.2018 на своєму засідання прийняв рішення: 
про скасування своїх рішень про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» та про визначення позивача переможцем процедури відкритих торгів із закупівлі відповідачем природного газу, що оформлене протоколом від 19.12.2019 №   132; 
про відміну процедури закупівлі на відкритих торгах природного газу на грудень 2018 року, що оформлене протоколом від 19.12.2018 № 133;
про запрошення на переговори щодо укладення угоди про закупівлю природного газу для потреб грудня 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостач-Черкаси» і здійснення цієї закупівлі шляхом застосування переговорної процедури, що оформлене протоколом від 19.12.2018 № 134.
7.          У подальшому відповідач звернувся до позивача з листом від 18.12.2018 №   721/3203, підписаним начальником Головного центру полковником Коцерубою Д.М., про зняття заведених номінацій (лімітів) на постачання природного газу на грудень 2018 року в об`ємі 87 тис.куб.м. 
8.          Листом від 14.02.2019 № 15/021-19 позивач запропонував відповідачу провести розрахунок з позивачем за увесь спожитий відповідачем у грудні 2018 року природний газ в об`ємі 82,976 тис.куб.м, який за твердженням позивача, був поставлений із його ресурсу. До листа позивачем додано Акт приймання-передачі газу від 31.12.2018 № РН-0000423 про споживання газу з ресурсу ТОВ «Енергогазрезерв» в обсязі 82,976 тис.куб.м та рахунок-фактуру від 31.12.2018 № СФ-0006979 на оплату цього газу.
9.          Відповідач листом від 25.02.2019 № 721/665 відмовив позивачу у проведенні з ним розрахунку за спожитий у грудні 2018 року природний газ в об`ємі 82,976 тис.куб.м з тих підстав, що постачальником цього природного газу був не позивач, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостач-Черкаси», з яким відповідач й провів розрахунок за цей природний газ.

Подання заяви до суду.
10.          У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (далі – ТОВ «Енергогазрезерв») звернулось до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – Головний центр підготовки, військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення 1   178   259,20 грн вартості безпідставно набутого відповідачем в грудні 2018 року за рахунок позивача природного газу в кількості 82,976 тис.куб.м. Позовні вимоги мотивовані відмовою військової частини НОМЕР_1 підписати акт приймання-передачі газу та оплатити вартість газу, який, за твердженням позивача, було поставлено відповідачу з ресурсу позивача. 
Позивачем на підтвердження приналежності саме йому поставленого військовій частині НОМЕР_1 газу надано укладену ним як оптовим покупцем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» як оптовим продавцем додаткову угоду від 16.11.2018 № 10 до укладеного між ними договору купівлі-продажу природного газу від 17.07.2018 №   170718-ЕГР, згідно з якою оптовий продавець зобов`язався передати оптовому покупцю в грудні 2018 року один мільйон кубічних метрів природного газу за ціною 14 200 грн за одну тисячу кубічних метрів з урахуванням ПДВ. На виконання договору сторонами підписано акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2018 № 2 та платіжні доручення від 10.12.2018 № 326 на суму 4 000 000 грн, від 10.12.2018 № 328 на суму 59 600 грн, від 20.12.2018 № 355 на суму 59 600 грн, від 20.12.2018 №   356 на суму 4   000   000 грн, від 28.12.2018 № 370 на суму 4   000 000 грн, від 28.12.2018 № 425 на суму 600 000 грн і від 07.02.2019 № 120 на суму 1   480   796 грн, всього – на загальну суму 14 199 996 грн.
Також позивачем наголошено на заведенні саме ним номінацій на постачання природного газу відповідачу та підтвердження їх, що вказує на те, що саме він був єдиним постачальником газу відповідачу.
Водночас, за висновком позивача, відсутність укладеного між ним як постачальником газу та відповідачем як споживачем цього газу відповідного договору у сукупності із проведеною на замовлення позивача поставкою газу відповідачу є обставинами для відшкодування відповідачем позивачу вартості поставленого газу на підставі статей 1212, 1213 ЦК України.

Розгляд справи судами.
11.          30.06.2020 рішенням Господарського суду Черкаської області позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 316   835,56 грн вартості безпідставно набутого природного газу; 4 752,53 грн судового збору і 6 560,35 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти позову відмовлено.
12.          Рішення суду мотивовано обставинами постачання природного разу у обсязі 82,976 тис. куб. м. відповідачу саме позивачем. Цей висновок зроблено судом на підставі листа АТ «Укртрансгаз» від 10.02.2020 №   230вих-20-90, копії витягу із звіту про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Черкасигаз» між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за грудень 2018 року, а також наданого ПАТ «Черкасигаз» реєстру фактично протранспортованих обсягів природного газу газовими мережами ПАТ «Черкасигаз» підприємствам, що уклали договори з позивачем за грудень 2018 року. Відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем, у сукупності із підтвердженим фактом поставки газу, суд кваліфікував як безпідставне набуття відповідачем поставленого йому у грудні 2018 року газу за рахунок позивача. Відтак, було стягнуто з відповідача вартість усього поставленого йому у грудні 2018 року природного газу, однак за ціною газу, визначеною на момент розгляду справи відповідно до вимог статті 1213 ЦК України.
13.          19.11.2020 постановою Північного апеляційного господарського суду скасовано рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2020. У задоволенні позову відмовлено. 
14.          Суд апеляційної інстанції своє рішення обґрунтував тим, що місцевий суд не врахував того, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостач-Черкаси» як постачальником та відповідачем як споживачем укладено договір постачання природного газу від 16.01.2018 № ЧГ-18/0009/6-18 на поставку Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостач-Черкаси» в 2018 році відповідачу 433 тис.куб.м природного газу, у тому числі 90 тис.куб.м у грудні 2018 року з додатковими угодами до цього договору від 26.01.2018 № 1-18, від 26.02.2018 № 2-18, від 04.04.2018 № 3-18, за травень 2018 року № 4-18, від 30.08.2018 № 5-18, від 26.09.2018 №   6-18, від 28.09.2018 № 7-18, від 22.10.2018 № 8-18, від 22.12.2018 № 9-18, якими їх сторони вносили зміни в договір постачання природного газу від 16.01.2018 № ЧГ-18/0009/6-18, зокрема в частині вартості і кількості природного газу, що підлягав поставці. Також у грудні 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостач-Черкаси» як постачальником та Головним центром підготовки як споживачем укладено договір постачання природного газу від 26.12.2018 №ЧГ-18/0069/851-18 на поставку постачальником споживачу в грудні 2018 року 49,967 тис.куб.м природного газу.  
На підтвердження проведення відповідачем розрахунків з ПАТ «Черкасигаз» за надані ним в 2018 році послуги з розподілу природного газу і з АТ «Укртрансгаз» за надані ним в 2018 році послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами відповідач надав підписані ним з цими особами акти звірок взаємних розрахунків станом на 01.01.2019.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що військовою частиною 9930 у грудні 2018 року отримано та спожито 82,976 тис.куб.м природного газу та проведено оплату не тільки власне за поставлений йому газ у розмірі 1   101   465,56 грн, а й за отримані ним у зв`язку з цим послуги з розподілу природного газу та послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі 41 441,53 грн.
Встановлене виключає висновок про сам факт збільшення майнових активів відповідача за рахунок природного газу, отриманого та спожитого у грудні 2018 року, оскільки не відбулось збільшення майна відповідача на вартість цього газу – споживши поставлений йому газ, він у повному обсязі розрахувався за цей товар із ТОВ «Газпостач-Черкаси» як із постачальником за укладеними із ним договорами поставки від 16.01.2018 №   ЧГ-18/0009/6-18 та від 26.12.2018 №   ЧГ-18/0069/851-18.
Наведене свідчить, що відсутні підстави для застосування саме до відповідача норм статей 1212, 1213 ЦК України, як і підстави для задоволення вимог позивача про відшкодування йому вартості спожитого відповідачем природного газу.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу. 
15.          До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Енергогазрезерв» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 у справі №   925/1140/19, в якій наведено прохання скасувати цю постанову та залишити без змін рішення Господарського суду Черкаської області по справі від 30.06.2020 у справі № 925/1140/19.
16.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ «Енергогазрезерв» зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 29.05.2019 у справі №   906/507/18, від 29.05.2019 у справі №   906/567/18, від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18 (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).
ТОВ «Енергогазрезерв» наголошує, що саме воно було постачальником природного газу відповідачу у грудні 2018 року. Тому позовні вимоги, на думку скаржника, підлягають задоволенню.

Б.           Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.
17.          До Верховного Суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ «Енергогазрезерв», в якому з посиланням на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права наведено прохання залишити цю касаційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду апеляційної інстанції – без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги.
18.          Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав. 
19.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
20.          В оскарженій постанові суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування саме до відповідача норм статей 1212, 1213 ЦК України, як і підстави для задоволення вимог позивача про відшкодування йому вартості спожитого відповідачем природного газу, оскільки споживши поставлений йому газ, він у повному обсязі розрахувався за цей товар із ТОВ «Газпостач-Черкаси» як із постачальником за укладеними із ним договорами поставки від 16.01.2018 № ЧГ-18/0009/6-18 та від 26.12.2018 № ЧГ-18/0069/851-18 та відповідно не відбулося збільшення майнових активів відповідача за рахунок природного газу, отриманого та спожитого у грудні 2018 року, так як не відбулось збільшення майна відповідача на вартість цього газу.   
21.          Судова колегія погоджується з цим висновком суду апеляційної  інстанції з огляду на таке. 
22.          Аналіз положень частини першої статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
23.          При цьому положення статті 1212 ЦК України спрямовані на захист майнового (речового) права особи. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.  
24.          Тобто, у спірних правовідносинах основним питанням є встановлення постачальника спожитого відповідачем у грудні 2018 року природного газу.
25.          Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що спожитий відповідачем газ отримано від ТОВ «Газпостач-Черкаси» як від постачальника за укладеними із ним договорами поставки від 16.01.2018 № ЧГ-18/0009/6-18 та від 26.12.2018 № ЧГ-18/0069/851-18, тобто за наявності правової підстави у вигляді договору, то таке майно не є безпідставно набутим у розумінні статті 1212 ЦК України.
26.          Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що військовою частиною 9930 у грудні 2018 року отримано та спожито 82,976 тис.куб.м природного газу та проведено оплату не тільки за поставлений йому газ у сумі 1   101   465,56 грн, а й за отримані ним у зв`язку з цим послуги з розподілу природного газу та послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводам у розмірі 41 441,53 грн.
27.          Суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що це виключає висновок про сам факт збільшення майнових активів військової частини НОМЕР_1 за рахунок природного газу, отриманого та спожитого у грудні 2018 року, оскільки не відбулось збільшення майна відповідача на вартість цього газу – споживши поставлений йому газ, відповідач у повному обсязі розрахувався за цей товар із ТОВ «Газпостач-Черкаси» як із постачальником за укладеними із ним договорами поставки від 16.01.2018 № ЧГ-18/0009/6-18 та від 26.12.2018 № ЧГ-18/0069/851-18.
28.          Крім того, позивачем не доведено, що спірний об`єм газу було спожито відповідачем саме з ресурсу ТОВ «Енергогазрезерв».
29.          Так, згідно з підпунктом 1 пункту 6 глави 7 розділу III Кодексу газотранспортної системи оформлення актів приймання-передачі природного газу із замовниками послуг транспортування здійснюється відповідно до вимог цього розділу та з урахуванням такого: 1) замовник послуг транспортування в особі постачальника разом з оператором газотранспортної системи та прямим споживачем укладають до 5-го числа наступного місяця акти приймання-передачі природного газу на обсяги, які замовник послуг транспортування направив у точку виходу до такого споживача за цей газовий місяць.
30.          Однак, матеріали справи не містять таких тристоронніх актів приймання-передачі природного газу.
31.          Судова колегія критично ставиться до тверджень скаржника, що наявні у нього номінації підтверджують споживання природного газу відповідачем у грудні 2018 року з ресурсу позивача, оскільки номінація – це попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу (абзац п`ятдесят сьомий пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи). 
32.          Слід зауважити, що посилання скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 29.05.2019 у справі №   906/507/18, від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, є безпідставними. Так, у справі № 906/507/18 Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду взагалі не ухвалював жодних постанов, а постанова Касаційного господарського суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18 ухвалена за інших обставин справи та правового регулювання спірних відносин (у справі № 910/13271/18 позовна заява про зобов`язання відшкодувати вартість безпідставно набутого майна мотивована розірванням договору купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників), укладеного між позивачем та відповідачем, та визнанням права власності на частку у спільній діяльності в розмірі 24% за позивачем, а також неможливістю повернути майно у зв`язку з його фактичним знищенням, чого не мало місця у  справі, що переглядається). Тобто правовідносини у справах №   910/13271/18 та №   925/1140/19 не є подібними.
33.          Водночас, судова колегія вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 у справі № 925/1140/19 вказівку про те, що «очевидно, що за рахунок позивача могло збагатитись лише Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостач-Черкаси» як отримувач коштів за спожитий відповідачем у грудні 2018 року газ, який можливо йому і не належить», оскільки таке твердження має характер ймовірності та не сформульоване за результатами оцінки доказів, викладених у судових рішеннях.

Б.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
34.          У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції. Тому касаційна скарга ТОВ «Енергогазрезерв» підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена постанова суду апеляційної інстанції – без змін.

В.          Розподіл судових витрат.
35.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
          
П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» залишити без задоволення.

2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 у справі №   925/1140/19 залишити без змін.

3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                        В. Пєсков
Судді                                                                                                                 О. Банасько
                                                                                                    В. Погребняк