ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року	Львів	Справа № 300/2200/20 пров. № А/857/2561/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року (суддя – Гундяк В.Д., час ухвалення – не зазначений, місце ухвалення - м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – не зазначена), 
в адміністративній справі №300/2200/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, 
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,  

                                                          встановив:   

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УСЗН Снятинської РДА, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у забезпеченні позивача безоплатним санаторно-курортним лікуванням; 2) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача спричинену моральну шкоду у розмірі 50000 грн.; 3) зобов`язати відповідача безкоштовно надати позивачу за 2019 рік путівку на санаторно-курортне лікування згідно з медичними показаннями по профілю лікування кістково-м`язова система. 
Відповідач УСЗН Снятинської РДА з позовом не погодився, висловив свої заперечення у письмовому відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року відмовлено в задоволенні позову. 
З цим рішенням суду першої інстанції від 16.12.2020 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт рішення суду першої інстанції незаконним та необ`єктивним, оскільки суд першої інстанції провів неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, наявна в рішенні недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, судом надані невідповідні висновки обставинам справи, а також допущено порушення норм  процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що предметом даного публічно-правового спору є незабезпечення санітарно-курортним лікуванням ОСОБА_1 саме у 2019 році. З травня 2019 року позивач перебуває на обліку в УСЗН Снятинської РДА для забезпечення путівкою на санаторно-курортне лікування по профілю лікування кістково-м`язова система як учасник бойових дій. Проте, згідно повідомлення відповідача №1018/10-34/27 від 30.10.2019 року, станом на 30 жовтня 2019 року відповідних кошторисних призначень в Управлінні соціального захисту населення не має, внаслідок чого відмовив у забезпеченні ОСОБА_1 безоплатним санаторно-курортним лікуванням. Вважає апелянт позицію відповідача щодо неможливості забезпеченні позивача безоплатним санаторно-курортним лікуванням з підстав відсутності коштів чи детального правового механізму їх надання незаконною. У зв`язку з тим, що відповідач незаконно відмовив у забезпеченні ОСОБА_1 безоплатним санаторно-курортним лікуванням за 2019 рік, відповідач спричинив йому душевні страждання, чим завдав моральної шкоди на суму 50000 грн., які слід стягнути з відповідача. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 16.12.2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити позовні вимоги. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з врахуванням наступного. 

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.08.2016 року (а.с. 5). 
Із 23.05.2019 позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації як учасник бойових дій для забезпечення путівкою на санаторно-курортне лікування по профілю лікування кістково-м`язової системи (а.с. 28-32). 
На звернення позивача від 21.10.2019 року відповідач листом від 30.10.2020 за №1018/10-34/27 повідомив, що кошторисних призначень за бюджетною програмою “Заходи із психологічної реабілітації, соціальної та професійної адаптації, забезпечення санаторно-курортним лікуванням постраждалих учасників Революції Гідності, учасників антитерористичної операції та осіб, які здійснювали заходи із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях санаторно-курортним лікуванням” за напрямом “Забезпечення санаторно-курортним лікуванням постраждалих учасників Революції Гідності та учасників АТО/ООС” в Управлінні немає (а.с. 12). 
Позивач, вважаючи таку відмову відповідача у забезпеченні безоплатним санаторно-курортним лікуванням протиправною, звернувся до суду із цим адміністративним позовом. 

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII),  визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. 
Відповідно до статті 4 Закону №3551-XII, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. 
Згідно п.3 ст.12 Закону №3551-XII, учасникам бойових дій (статті 5, 6) надається, зокрема, пільга на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Кабінет Міністрів України постановою №200 від 31.03.2015 року затвердив Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті на забезпечення постраждалих учасників Революції Гідності, учасників антитерористичної операції та осіб, які здійснювали заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях санаторно-курортним лікуванням (надалі - Порядок №200). 
Згідно з пунктом 1 Порядку №200, цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою “Заходи із психологічної реабілітації, соціальної та професійної адаптації, забезпечення санаторно-курортним лікуванням постраждалих учасників Революції Гідності, учасників антитерористичної операції та осіб, які здійснювали заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях” (далі - бюджетні кошти) на забезпечення санаторно-курортним лікуванням у закладах, розміщених на території України, осіб, яким надано статус, зокрема, учасника бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни або учасника війни відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 10-14 частини другої статті 7 та пункту 13 статті 9 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. 
Пунктом 2 Порядку №200 передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах у разі утворення (крім м. Києва) рад (далі - органи соціального захисту населення) забезпечують осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, безоплатними путівками до санаторно-курортних закладів відповідно до цього Порядку згідно з медичними рекомендаціями в порядку черговості, серед інших, учасників бойових дій - не частіше ніж один раз на рік строком на 18-21 день. 
Згідно з пунктом 4 Порядку №200, для одержання путівки особи, зазначені у пункті 1 цього Порядку, повинні перебувати на обліку в органах соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання, а для внутрішньо переміщених осіб - за фактичним місцем проживання відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 
Пунктом 5 Порядку №200 встановлено, що для взяття на облік особа, зазначена у пункті 1 цього Порядку, чи її законний представник подають заяву, медичну довідку лікувальної установи за формою №070/о, копію відповідного посвідчення, а учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни та учасники війни - також копію військового квитка (за наявності) та копію документа, що підтверджує безпосередню участь (забезпечення проведення) особи в антитерористичній операції чи заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. 
Згідно з пунктом 6 Порядку №200, реєстрація заяв та облік осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, проводиться за формами, затвердженими Мінветеранів, окремо від інших категорій осіб незалежно від профілю захворювання, за яким особи направляються на санаторно-курортне лікування, в порядку черговості подання заяв. 
Відповідно до абз.3 п.7 Порядку №200, за особою, яка перебуває на обліку, але не отримала безоплатну путівку в поточному році, зберігається право на забезпечення путівкою на наступний рік за умови поновлення медичної довідки лікувальної установи за формою №070/о, якщо строк дії попередньої довідки закінчився. 
Пунктом 16 Порядку №200 встановлено що, забезпечення путівками осіб, здійснюється в межах виділених коштів пропорційно кількості осіб, узятих на облік для забезпечення санаторно-курортним лікуванням, згідно з договорами, укладеними органами соціального захисту населення з особами та санаторно-курортними закладами. 
Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінветеранів. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення; органи соціального захисту населення. Головний розпорядник бюджетних коштів розподіляє бюджетні кошти, що спрямовуються на забезпечення санаторно-курортними путівками осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, які, у свою чергу, розподіляють зазначені кошти між органами соціального захисту населення пропорційно чисельності осіб, узятих на облік для забезпечення санаторно-курортним лікуванням (18 Порядку №200). 
Таким чином, спеціальні норми регулюють порядок забезпечення санаторно-курортним лікуванням, який відбувається в порядку черговості з врахуванням наявності коштів на вказані цілі, передбачених в кошторисних призначеннях для відповідного державного органу та за умови згоди відповідної особи на таке забезпечення. 
Судовим розглядом справи встановлено, що 23.05.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача УСЗН Снятинської РДА, в якій просив взяти його на облік для забезпечення санаторно-курортним лікуванням шляхом надання санаторно-курортної путівки до санаторію. 
На підставі зазначеної заяви позивача взято на облік, що підтверджується записом №16 від 23.05.2019 року в Журналі черги на санаторно-курортне забезпечення учасників бойових дій, який ведеться управлінням соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації. 
Також встановлено, що 27.06.2019 року Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації було затверджено кошторис Управління соціального захисту населення Снятинської райдержадміністрації на 2019 рік та план асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2019 рік УСЗН Снятинської РДА, де видатки на соціальне забезпечення складають 35317 грн. (а.с. 25, 26). 
14.11.2018 року УСЗН Снятинської РДА  було узагальнено інформацію про потребу в путівках за напрямом забезпечення санаторно-курортним лікуванням учасників революції Гідності та учасників антитерористичних операції на 2019 рік (де потреба розрахована на 10 учасників бойових дій) (а.с. 27). 
Департаментом соціальної політики Івано-Франківської ОДА затверджено розподіл коштів на 2019 рік на область за бюджетною програмою 150104, в тому числі на управління соціального захисту населення Снятинської РДА – 35040 грн. (а.с. 24). 
Як стверджує відповідач, згідно розподілу коштів на 2019 рік за бюджетною програмою „Заходи із психологічної реабілітації, соціальної та професійної адаптації, забезпечення санаторно-курортним лікуванням постраждалих учасників Революції Гідності, учасників антитерористичної операції та осіб, які здійснювали заходи із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях санаторно-курортним лікуванням” за напрямом „Забезпечення санаторно-курортним лікуванням постраждалих учасників Революції Гідності та учасників АТО/ОС” кошторисних призначень, які були виділені у 2019 році, управлінням забезпечено путівками 4 учасники бойових дій згідно черговості. Проте, для забезпечення путівкою ОСОБА_1 , який зареєстрований за №16 в 2019 році, кошторисних призначень управління не отримало. 
З врахуванням наведеного правового регулювання та встановлених фактичних обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 санаторно-курортним лікуванням задоволенню не підлягає. 
Враховуючи, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у забезпеченні позивача санаторно-курортним лікуванням задоволенню не підлягає, відсутні підстави і дня задоволення решта позовних вимог, як-то, про зобов`язання відповідача безкоштовно надати позивачу за 2019 рік путівку на санаторно-курортне лікування та про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача моральної шкоди. 
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. 

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

                                                          постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року в адміністративній справі №300/2200/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль