ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/297/21 Справа № 213/4019/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Телемарт” про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:
В жовтні 2019 року до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Телемарт” про захист прав споживачів.
Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Телемарт” про захист прав споживачів — відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відзивів на апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем було придбано відеокарти Asus ROG Radeon RX 570 STRIX 4096 MB (ROG-STRIX-RX570-O4G-GAMING) в кількості 8 штук по 12200,00 грн кожна, на загальну суму 97 600,00 грн., що підтверджується копією товарного чеку до заказу №493691 від 15 березня 2018 року та копією гарантійного талону до заказу №493691 від 15 березня 2018 року, з зазначенням найменування Інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
07 травня 2019 року позивачем складено заяву на адресу директора ІМ Телемарт Кочиш Д.І. щодо гарантійного сервісного обслуговування з причини поломки кулера, відповідно до якої просить здійснити ремонт в строк 14 днів (а.с.6).
Відповідно до копії експрес-накладної ТОВ «Нова пошта» №59000419539723 від 07 травня 2019 року, позивачем на адресу фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 направлено відеокарту. 
27 травня 2019 року згідно експрес-накладної №20400130768089 фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 направлено відправлення (сервісна заявка №37799).
16 липня 2019 року позивачем на адресу ФОП ОСОБА_2 направлено комп`ютерні комплектуючи (експрес-накладна ТОВ «Нова пошта» №59000435085847).
Також 16 липня 2019 року позивачем на адресу інтернет-магазину telemart.ua складено вимогу, відповідно до якої зазначено, що 17 травня 2019 року було здано на сервісне обслуговування відеокарту, у зв`язку з повторною поломкою кулера просить розірвати договір. Крім того, просить здійснити безоплатне усунення недоліків товару в чотирнадцятиденний строк, у разі не усунення недоліків у вказаний термін, заявлено вимогу про виплату компенсації в розмірі 1% вартості товару за кожен день прострочення або повернення вартості товару (а.с.8). 
Листом інтернет-магазину telemart.ua (ТОВ “Телемарт”) №0726 від 25 липня 2019 року у відповідь на заяви позивача від 16 липня 2019 року та 19 липня 2019 року позивачу відмовлено в розірванні договору та поверненні сплаченої за товар грошової суми (а.с.10).
29 липня 2019 року ФОП ОСОБА_2 відповідно експрес-накладної ТОВ «Нова пошта» №20400137421314 направлено на адресу позивача відправлення (сервісна заявка №37799).
13 серпня 2019 року позивачем на адресу керівника ТОВ “Телемарт” Кочиша Д.І. направлено лист з вимогою забезпечити його інформацією щодо наявності авторизації від виробника сервісного центру, який має право здійснювати сервісне обслуговування товару; забезпечити копією декларації виробника на придбаний товар, повернути грошові кошти за неякісний товар.
Листом інтернет-магазину telemart.ua (ТОВ “Телемарт”) №0830 від 28 серпня 2019 року на адресу позивача повідомляється, що на території України сервісне обслуговування продуктів компанії ASUS в категорії відеокарти здійснюють організації, актуальний перелік яких доступний на сайті виробника, а саме сервісний центр “Медіа-Сервіс”, м. Ужгород, та сервісний центр “ProfService”, м. Кременчуг. Оскільки відсутній затверджений технічний регламент для відповідної групи товарів, надання документу для підтвердження відповідності товару вимогам регламенту є неможливим. На момент заявлення вимоги про розірвання договору (16 липня 2019 року та 19 липня 2019 року) факт наявності істотного недоліку не було встановлено, у зв`язку з чим було відмовлено в розірванні договору. Запропоновано передати товар для усунення недоліків разом із заповненим бланком квитанції про передання виробу на обслуговування. Повідомляється, що у разі виявлення істотного недоліку товару вимога про розірвання договору буде задоволена або буде здійснено заміну виробу на аналогічний. Також вказується, що позивачу не було відмовлено в задоволенні вимог про безоплатне усунення недоліків товару, заявлених 07 травня 2019 року та 16 липня 2019 року (а.с.13-14).
Відповідно до листа Держпродспоживслужби №В-4727/К-3791 від 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про направлення до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України запиту на погодження проведення позапланової перевірки за зверненням позивача (а.с.15).
Відповідно до листа Держпродспоживслужби №В-5084/К-3791 від 11 вересня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про направлення його звернення до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області для проведення перевірки (а.с.16).
Згідно листа Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області №07.2/1919803 від 30 вересня 2019 року, було здійснено позаплановий захід з державного нагляду (контролю) інтернет-магазину ТОВ “Телемарт”, за результатами проведення якого складено Акт щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів від 26 вересня 2019 року №001930-3856/7-19 та надано припис ТОВ “Телемарт” щодо вирішення питання позивача до 11 жовтня 2019 року (а.с.59-60).
Відповідно до листа Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області №07.2/19211419 від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що на підставі його звернення з 20 вересня 2019 року по 26 вересня 2019 року було здійснено позаплановий захід з державного нагляду (контролю) інтернет-магазину ТОВ “Телемарт”, за результатами проведення якого складено Акт щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів від 26 вересня 2019 року №001930-3856/7-19 та надано припис ТОВ “Телемарт” щодо вирішення питання позивача до 11 жовтня 2019 року. 10 жовтня 2019 року уповноваженою особою ТОВ “Телемарт” було надано письмове пояснення щодо виконання вказаного припису, згідно яких ТОВ “Телемарт” звернулось до позивача з проханням надати товар для усунення недоліків у встановлений законодавством строк, у разі виявлення істотного недоліку в товарі, вимога про розірвання договору буде задоволена, або буде здійснено заміну товару на аналогічний. Вказується, що до теперішнього часу товар позивачем надано не було (а.с.57-58).
Листом ТОВ “Телемарт” на адресу позивача №1004 від 03 жовтня 2019 року повідомляється, що на території України сервісне обслуговування продуктів компанії ASUS в категорії відеокарти здійснюють організації, актуальний перелік яких доступний на сайті виробника, а саме сервісний центр “Медіа-Сервіс”, м. Ужгород, та сервісний центр “ProfService”, м. Кременчуг. Оскільки відсутній затверджений технічний регламент для відповідної групи товарів, надання документу для підтвердження відповідності товару вимогам регламенту є неможливим. На момент заявлення вимоги про розірвання договору (16 липня 2019 року та 19 липня 2019 року) факт наявності істотного недоліку не було встановлено, у зв`язку з чим було відмовлено в розірванні договору. Вказується, що листом магазину від 28 серпня 2019 року позивачу запропоновано передати товар для усунення недоліків разом із відповідною письмовою вимогою. Повідомляється, що у разі виявлення істотного недоліку товару вимога про розірвання договору буде задоволена або буде здійснено заміну виробу на аналогічний. Також вказується, що позивачу не було відмовлено в задоволенні вимог про безоплатне усунення недоліків товару, заявлених 07 травня 2019 року та 16 липня 2019 року (а.с.61-62).
Також представником позивача було надано роздруківку електронного листа від 16 липня 2019 року щодо необхідності здійснення відправлення товару на сервіс на адресу ФОП ОСОБА_3 . 
Між тим, колегія суддів погоджується з тим, що вказана роздруківка не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення та зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.
Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі укладення договору у письмовій формі, підтвердженням укладення такого договору є наявність розрахункового документу.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Згідно з ч. 6 розділу 4 роз`яснень Верховного Суду України даних у листі від 01 лютого 2013 року "Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр), про факт придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон та ін. (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII); письмовий правочин; стосовно товару, на який встановлено гарантійний строк - технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу (п. 11 ст. 8 Закону № 1023-XII).
При цьому, п. 2 Розділу ІІ Положення «Положення про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13, встановлено, що товарний чек повинен містити, зокрема: найменування господарської одиниці; адресу господарської одиниці; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН»; для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), перед яким друкуються великі літери «ІД» (ідентифікаційні дані); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги); вартість одиниці виміру товару (послуги); код товарної підкатегорії згідно з УКГ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством); назва товару (послуги); літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги) (для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо) та суму коштів за цією формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО»; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ»; для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком розмір ставки такого податку, загальну суму такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку. За потреби дозволяється використовувати скорочення; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції.
Отже, підтвердженням факту укладення договору купівлі-продажу в усній формі - є наявність розрахункового документу, який і є підтвердженням факту продажу товару однією стороною іншій.
Разом з тим, позивачем не доведено факту укладення такого договору з відповідачем.
Окрім того, позивачем не надано доказів виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків товару, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця).
А тому, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору купівлі-продажу від 15 березня 2018 року.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання незаконною відмову ТОВ “Телемарт” в реалізації права позивача на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк, стягнення з відповідача на користь позивача пені за кожен день затримки усунення недоліків товару понад установлений строк чотирнадцять днів в сумі 8418,00 грн., оскільки, позивачем не доведено те, що відеокарта Asus ROG Radeon RX 570 STRIX 4096 MB (ROG-STRIX-RX570-O4G-GAMING), серійний номер jlyvcm148461, була придбана саме у відповідача.
Отже, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем недоведено укладення ним договору купівлі-продажу відеокарти Asus ROG Radeon RX 570 STRIX 4096 MB (ROG-STRIX-RX570-O4G-GAMING), серійний номер jlyvcm148461, саме з ТОВ “Телемарт”.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що відповідач не заперечував інформацію, яка викладена у листах ТОВ “Телемарт”(лист №0726 від 25.07.2019 року та лист №1004 від 03.10.2019 року), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки листування з відповідачем не є достатнім доказом на підтвердження укладення договору купівлі-продажу товару. Будь-яких інших доказів на доведення своїх позовних вимог ОСОБА_1 не надано. 
Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

                                                              М.Ю.Петешенкова